908 
och rhomhoidisht. Underkcllishe)ie)i hofva hiap^d något spår 
till hronutshott , och är o starM höjda. HahJcotorna äro^ åt- 
minstone till större delen, orörligt sammanvuxna. Bröst- och 
ländJcotorna ha/va korta kroppar^ men långa neiiraltaggar och 
diapophyser, och zygapopiliyscrna å de hakre ländkotorna äro 
särdeles långt åtskilde. Skulderhladet är stort, men föga eller 
icke bredare än långt. Öfver- och underarmens hen äro korta, 
och handen är hred, sand har fem distinkta fingrar. — Bar- 
dernas margin al sk ifvor äro långa och smala , sand foga eller 
icke vridna. Dessa skifvor hafva ett tjockt harklager (^^emalj^\ 
Gray). 
Representanter för denna familj förekomma i alla haf, med 
undantag af de tropiska, ehuru dithörande arter äro jemförelse- 
vis fåtaliga, och endast 8 — 9 till antalet, enligt J. E. Gkay. 
De synas oss böra upptagas uti 3:ne skilda genera: Balcena 
Linné, Neohalcena J. Gkay, och Euhalcena J. Gray, af hvilka 
det 3:dje omfattar ett par subgeneriska grupper enligt den å 
föregående sidan lemnade tablån. 
1. Slägtet Balaena, Linné. 1758. 
Kropp>sformen är tjock och undersätsig. Hufvudet utgör 
stundom något mera och stundom något mindre än cif hela 
kroppslängden ^). Munöppningen är haktill svagt S-formigt höjd, 
och bildar der framom en jemn båge. Bröstfenorna äro trub- 
bigt tillspetsade, och hafva sitt läge ej långt bakom munvin- 
klarne. — Å craniet, som är längre än hälften af ryggraden, 
är nosen eller ansigtsdelen särdeles lång, starkt af smalnande 
och nästan trekantig framåt , och starkt och jemnt bågformigt 
höjd, och det smala orhitalulskottet å pannbenet och det äfven- 
ledes smala okbensutskottet å öfverkäkshenet äro utåt och bakåt 
riktade. De stora tinningbenen äro utstående längre tillhaka 
än nackbenets ledknappar. Nackbenets pars occipitalis sträcker 
sig icke eller knappt till ^/^ af craniets längd i rät linia. 
Underkäkshalfvan är framåt jemnt a^f smalnande, och vid 
främre ändan vriden. Kotorna?, antal är omkring 54, hvaraf 
12 — lå bröstkotor. Alla halskotorna äro sammanvuxna. De 
främre ref benen äro nedtill mer eller mindre tunna. Skulder- 
1) Enligt EscHRiCHT & Reinhardt, har den äldre hanen större hufvud 
än honan och de yngre. 
