915 
läge nära intill ledknappen, och från dess undre del sträcker sig 
i början en skåra, ocli derefter en fåra långt fram på under- 
käksbenets inre sida. — Tungbenet har kroppen baktill jerant 
utringad, och både dess främre och bakre horn äro utåt tjockare. 
Balen: Kotorna i ryggraden äro 54 — 55 till antalet; och 
häraf 7 halskotor, 12 — 14 (vanligen 13) bröstkotor, 11 — 13 
(vanligen 12) ländkotor, och 22 — 23 svans- eller stjertkotor *). 
Halsregionen är mycket kort. Alla halskotorna äro sammanvuxna, 
och å ingen af dem äro di- och parapophyserna vid ändarne 
förenade, så att de bilda någon ring. Stundom är den sista hals- 
kotan sammanvuxen med den l:sta bröstkotan. Sammanväxningen 
mellan halskotorna inträder redan under fosterlifvet. Mellan atlas 
och epistropJicus är sammansmältningen mellan kropparne full- 
ständig och utan spår till skilnad undertill. Mellan de följande 
synas spår till gränsskilnader derstädes å sidorna, och mellan 
G:te och 7:de förefinnes en sådan skilnad tvärs öfver. Kroppen 
är helt tunn å 3:dje--r>:te. Parapophyser förefinnas på 2:dra— 6te 
halskotorna, och en och annan gång synas spår till dem äfven 
på den 7:de. Diapophyserne å atlas och ejnstropJieus, och der- 
jemte parapophyserne ä den sednarc äro mycket större än på de 
följande. På epistropJieiis äro dessa utskott riktade helt litet 
bakåt, och parapophyserne äro längre än diapophyserne. ~På de 
följande halskotorna, äfvensom på den l:sta bröstkotan, äro dia- 
pophyserne starkt framåt böjde, och de på sistnämnda kola äro 
särdeles länge, så att deras ändar sammanstöta med ändarne af 
parapophyserne på epistropheus, och bådadera tjena till fäste för 
lista paret ref ben. — Bröstkotorna, som i allmänhet hafva kortare 
kroppar, kännas från ländkotorna dessutom derigenom, att deras 
diapophyser eller sidoutskott äro kortare, och utgå antingen från 
neuralbågens sidor, eller från gränsen mellan dem och kroppen , 
och icke från midten af denne sednares sidor, samt vid spetsarne 
hafva en förtjockning med mer eller mindre tydlig articulations- 
yta till fäste för tuherculum å ref benen. Denna articulationsyta 
har å de bakre sitt läge på den yttersta kanten af diapopliysens 
ända. och på den sista vid det bakersta hörnet af denna ända. 
1) A. W. Malm (K. Sv. Vet. Akadts Haiidl, ny följd, Bd. 9, N:o 2, 
pag. 32), har för det ofvan anförda skelettet i Zool. Eiksmus. i Stockholm 
uppgifvit 7 hals-, 13 r3^gg-, 9 ländkors- och 25 svanskotor. — Vi få här 
anmärka, att vi räkna såsom den l:sta stjertkotan den, till hvars kropps 
bakre ända de första haemapophyserne äro fastade. 
