917 
nästan lika högt upp som det, och uti dess rätta läge, är denne 
kiiöl riktad snedt inåt, och ledhiifvudet snedt utåt. Underarmen 
är betydligt längre än öfverarmen, ehuru den dock i jemförelse 
med den hos fenhvalarne är kort och bred. Radius är 2 f. S^io t. 
nhia 2 f. 4^,0 t. lång. Handlofven (carpus) har 5 ben, hvaraf 
4 i den öfre raden, och 1 i den undre. Af de 5 fingrarne är 
tummen rudimentär, och består blott af ett ben, som må anses 
för ett metacarpalben. Pekfingret har 8, långfingret 4, ring- 
fingret 3, och lillfingret 2 phalanger. Äfven långfingret är af 
jemförelse vis ringa längd, och handen är kort och bred, i öfver- 
ensstämmelse med fenans form. Långfingrets längd är 3 fot8V2 
tum. — Bäckenbenet, som företer 2:ne afdelningar: en främre 
mindre, och en större bakre samt på yttre sidan bär 2me 
appendiculära ben, som man ansett motsvara lårben och sken- 
ben, är temligen stort, samt hos ett individ af ungefär 46 fots 
längd omkring IG tum långt. Vid gränsen mellan båda afdel- 
ningarne har det i öfre kanten en stor hnöl, och vid denne å 
yttre sidan är det antagna lårbenet fästadt med senband och 
med tydliga spår till ledsäck. Bäckenbenets främre afdelning är 
nedåt böjd, samt trind, och den bakre bakåt hoptryckt. Båda 
afdeluingarne bilda med hvarandra en trubbig vinkel. Lårbenet 
är upptill trindt, och nedtill hoptryckt samt bredare, och omkr. 
8 tum långt. Det mycket mindre skenbenet är hoptryckt och 
trubbigt tillspetsadt. Dessa ben tyckas vara ganska föränderliga 
uti sin form. Geevats har af bildat dem mycket afvikande från 
den figur, som Eschricht & Reinhardt lemnat. Äfven W. H. 
Feower ^) har hos en hona funnit dem något afvikande. Sanno- 
likt är detta beroende dels af ålder, och dels af kön. 
Nordhvalen tillhör de nordliga delarne af norra Ishafvet, 
hvarest den företager reguliera vandringar, som, åtminstone till 
stor del, synas vara beroende af årstiden. Under midten af som- 
maren håller den sig i Ishafvets nordligare delar, t. ex. i de 
1} Bäckenbenet, yttra Eschricht & Eeinhardt, skulle, på grund af sin 
form, kunna anses hafva delar motsvarande de 3:ne vanlip-a bäckenbenen, så att 
knölen motsvarade höftbenet, den mindre främre afdelningen blygdbenet, 
och den större bakre sittbenet, men de förkasta dock denna tydning, på 
den grund att de vid dess förbening endast kunnat iakttaga ett förbenings- 
centrum. 
2) Nouv. Arch. du Mus. d'hist. nat. T. 7, pl. 6, fig. 5. 
3) Anf. st. pag. 150, med figur. 
