926 
I. Slägtet Megaptera, J. E. Gkay. 1846, 
(Zoology of the Voyage of Erebus & Terror, Maramalia). 
Kroppen är tjock och under sät sig ^ med mycket långa hr 'öst- 
fenor^ hvars kanter — isynnerhet den främre — äro ojemne. 
Ryggfenan har sitt läge längre fram än aniis. — Craniet är 
stort, och dess längd utgör mellan ^ ^ och 1/3 af hela skelettets, 
och dess bredd är större än hälften af dess längd. Då craniet 
betraktas ofvanifrån, synes suturen mellan hj essbenet och pann- 
benet tvärs öfver detta sednares orbitalutskotts bas. Under- 
käkens kronutskott är lågt, men tydligt. Kotornas antal 5^— 53. 
Halskotorna med höga neitralbågar, och vanligen ingen af dem 
med ringformiga sidoutskott, hvilka endast p)å epistropheus vid 
högre ålder antaga denne form. Bef benen äro breda. Skulder- 
bladet är bredt, men saknar acromion och proc. coracoideuSj 
eller har blott rudimenter af dessa utskott. De 2.ne mellersta 
fingrarna å främre extremiteten äro omkring dubbelt längre 
än de andra, och med talrika (7 — 9) phalanger. 
Omkring 7 — 8 arter af detta slägte, från alla haf, äro mer 
eller mindre kända. Europas och vår famia har endast en art: 
1. Megaptera boops (O. Fabricius). 
Puckelhvalen 
Byggfenan är hos äldre mycket låg, knölformig, och har sin 
bakre ända vid början af den bakre ^/^ af kroppslängden. 
Bröstfenornas längd från och med caput ossis . humeri utgör 
mellan ^/^ och ^'3 af kroppslängden. Far apophy serna på de 
halskotor, som följa på epistropheus, äro helt korta. Bröst- 
fenorna äro of van och under till dels hvitaktiga. 
Balcena Boo^js, O. Fabricius: Fauna Groenlaudica, pag. 36. ~ 1780. 
„ longimana, Rudolphi: Uber Balsena longim ana; Abhandl. d. K. Akad. 
d. Wissensch. zu Berlin fiir 1829, pag. 133, tab. 1 — 5. — 
1832. 
Megaptera longitnana, J. E. Gray: Zoology of the Voyage of Erebus & 
Terror, Parts III -V, pag. 17. — 1846. 
Balcena Boops, S. Nilsson: Skand. Fauna. Däggdjuren, 2:dra uppl, , pag. 
639. - 1847. 
1) Grönländarnes Keporkah eller KrepoJcak, och hvalfangarnes Humpback. 
