927 
Keporkak (Kyphobalana) , D. F, Eschricht: Zoologisch-Anatomisch-Physio- 
logische Untersuchungen iiber die Nordischen Wallthiere , 
pag. 146, tab. II, fig. 3-4; tab. III & IV, tab. V, fig. 1. 
- 1849. 
Megaptera boops, Van Beneden & Paul Gervais : Ostéographie des Cétacés, 
pag. 120, pl. X & XI, fig. 1-8. — 1868. 
„ longimana, A. W. Malm : •Hvaldjur i Sveriges Museer; K. Vet.Akad:s 
Handl., ny följd, Bd. 9, N:o 2, pag. 35. — 1871. 
Beskr. Enligt Holböll och Eschricht uppnår den en kropps- 
längd af 55 — 60 fot. Den är af en undersätsig kroppsform, och 
skiljer sig äfven i detta afseende både från rörhvalarne och vik- 
hvalen , ehuru den sistnämnde är den som deruti mest närmar 
sig till densamme. Betraktad ofvanifrån, har den hufvudet tem- 
ligen bredt, vid ögonen starkt utstående, framåt afsmalnande; 
med konvexa sidokanter, och med trubbig nosspets. Betraktad 
från sidan, har den hufvudet framtill spetsigare, men dess undre 
kontur är starkt konvex, och uppstigande. Hufvudets öfre kontur 
bildar deremot en nästan rät, och något nedstigande linia. Under- 
käken är bredare och längre än den öfre, och omsluter denne? 
och underläppen har en uppstående kant. Längden af hufvudet 
är något mindre än Va kroppslängden. Naflen är belägen 
något bakom kroppens midt, och anus något framom den bakre 
V4 af kroppslängden. Kroppen är bakåt starkt afsmalnande och 
hoptryckt. Fårorna under främre delen af kroppen sträcka sig 
till naflen, och äro, enligt Eschricht, 24 till antalet. Bröstfenornas 
längd utgör närmare Vs af kroppslängden. Å en omkring 43 fot 
lång hane voro de 13 f. långa. De äro sabelform.igt böjda bakåt, 
och vågformigt ojemna i både främre och bakre kanterne, men 
mera i den förre, och i den sednare endast närmare spetsen. 
Ojemnheterna utgöras af knölar, som hafva sitt läge ungefär 
midt för ledgångarne mellan benen i dessa extremiteter. Rygg- 
fenan, hvars bakre del är belägen strax framom den verticala 
linia, som dragés öfver anus, har hos de äldre utseende af en 
knöl eller puckel, hvars bakre kant är nästan verticalt stupande, 
och som framtill så småningom sänker sig. A ett äldre individ 
är den omkring 6 t. hög. Stjertfenan är ojemn i bakre kanten. 
Hos den äldre hanen var den mellan spetsarne omkring 14 fot, 
och dess bredd således nära Va af kroppslängden. Både på öfre 
och undre käken äro en del smärre hudknölar, som bära ett 
eller ett par långa borstlika hår. På öfverkäken sträcka de sig 
till de smala, bakåt divergerande näsborrarne. — Färgen är ofvan 
