933 
Eschrichtius robustus, (W. Lilljeborg). 
Gräsö-Hvalen. 
Balcemptern robusta, W. Lilljeborg: Hvalben funna i jorden på Gräsön i 
Roslagen i Sverige; föredrag vid Naturforskaremötet i 
Köpenhamn 1860, Förh. pag. 602. - 1861. 
,, Idem: Öfvers. af de inom Skand. (Sverige oeli Norrige) 
anträffade Hvalartade Däggdjur (Cetacea)-, Upsala Univ. 
Årsskrift 1862, pag. 39. — 1862. 
Eschrichtius robustus, J. E. Gray: Proceed. of the Zool. Soc. of Lond. 1865, 
pag. 40 - 1865. 
Balcenoptera robusta, W. Lilljeborg: Synopsis of the Cetaceous Mammalia 
of Scandinavia (Sweden and Norway) ; Recent memoirs on 
the Cetacea, edit. by Eay Society, pag. 278. — 1866. 
Eschnchiius robustus, J. E Gray: Catalogue of Seals and Whales in the 
British Museum, pag. 133. — 1866. 
,, ,, W. Lilljeborg: On two subfossil Whales discovered in 
Sweden; Nova Acta RegijB Societatis Scientiarum Upsal., 
ser. iri:ti8e, vol. VI, N:o 6, pag. 16, tab. 1—8. — 1867. 
„ „ A. W. Malm: Hvaldjur i Sveriges Museer år 1869; K. 
Sv. Vet. Akad:s Handl, ny följd, Bd. 9, N:o 2, pag. 39, 
- 1871. 
,, „ W. H. Flower: On a subfossil Whale (Eschrichtius ro- 
bustus) discovered in Cornwall; Ann. and Magaz. of Nat. 
Hist., 4:rth ser., vol. IX, pag. 440. - 1872. 
Denne subfossile hval, livars ben blifvit funna i jorden på Gräsön i 
Roslagen i Upland , samt äfven i England , utmärker sig isynnerhet från de 
andre inom denna familj genom de i karakteristiken för slägtet upptagna 
kännemärkena. Uti halskotornas höge och store neuralbågar, formen af 
sidoutskotten å atlas, samt den ringa utvecklingen af underkäkens kron- 
utskott visar den ett närmande till puckelhvalen , och har på grund deraf 
af Gray blifvit ställd i dennes närhet. Genom hufvudets ringa storlek, den 
starkare utvecklingen af halskotornas parapophyser, antalet af kotorna 
(omkr. 60) , den genom skelettet antydde långsträckte kroppsformen , och 
de väl utbildade utskotten å skulderbladet synes den deremot betydligt af- 
vika från puckelhvalen, och mera närma sig till rörhvalarne. Bröstbenets 
form är för den egendomlig. Då craniet , med undantag af underkäken , 
icke blifvit funnet, är det emellertid svårt, att med någon säkerhet be- 
dömma dess systematiska frändskaper, men de angifna karaktererna utvisa 
tydligen, att den bildar typen för ett eget genus 
1) J. E. Gray har uppställt slägtet Megaptera såsom typ för en 
särskilt familj, Megapteridce , och räknat till denna äfven slägtet Esch- 
richtius. På grund af hvad vi här anfört, kunna vi icke biträda denna 
åsigt, utan anse, att detta slägte har sin plats inom fam. Physalidce, J. 
E. Gray. 
