930 
enligt W. H. Flower hafva några delar af ett skelett af densamma blif- 
vit uppgräfde ur ett lager af hafssand på öfver 20 fots djup vid Pentuan i 
Cornwall i England. De funnos omkr. "2 Eng. mil frän hafsstranden. Ofvan 
det lager, livari dessa ben lågo , var ett lager af grof strandsand och grus, 
och under detsamma ett lager af sand , som inneslöt stora träd af ek, lem- 
ningar af åtskilliga landtdjur, såsom kronhjort, nötkreatur, svin, mennisko- 
cranier, och ännu längre ned stubbar af träd in situ, mossa, löf, hassel- 
nötter m. m. Under alltsamman låg det tennförande lagret. Allt detta 
utvisar, att den är postglacial, och att den här förekommit under en tid. 
då landet varit sänkt under hafvet. 
II. Slägtet BalaBnoptera^ La Cepéde. 1801. 
(Histoire Naturelle des Cétacées, pag. XXXVI). 
Kroppen mer eller mindre smärt och långsträckt, med 
temligen korta eller medelmåttigt långa bröstfenor ^ hvars kanter 
äro jemne. Ryggfenan är vexlande uti sin höjd — elmru alltid 
väl utbildad — och äfven uti sitt läge, ehuru vanligen öfver 
eller bakom den verticala linia, som dragés genom anus. — 
Längden af craniet utgör i allmänhet ej mera, men väl mindre 
än V* skelettets D:o. Då craniet betraktas ofvanifrån, synef! 
icke suturen mellan hjessbenet och pannbenet å clctta sednares 
orbitalutskott. Underkäkens kromdskott är mer eller mindre 
högt. Kotornas antal är vexlande, från 48 till 66. Halskotornas 
neuralbågar äro icke höge. Epistropheus och de följande hals- 
kotorna, med undantag af den 7:de, hafva parajpojphyserne väl 
utbildade, och hos äldre individer äro tvär- eller sidoutskotten 
å den förstnämnde och åtminstone de närmast följande hals- 
kotorna ringformiga. Halskotorna äro, åtminstone till större 
delen , fria. Ref benen äro icke breda. Bröstbenet är af vex- 
lande form. Skidderbladet är mycket bredt, och acromion och 
proc. coracoideus äro store och väl utbildade. Be 2'.ne mellersta 
fingrarna å främre extremiteten äro icke dubbelt längre än de 
andra, och antalet af deras phalanger öfver stiger icke 7, då 
metacarpalbenen icke tagas med i räkningen. 
Man har mer eller mindre kännedom om ungefär 19 arter 
af detta slägte, hvilket har representanter i alla haf. Till vår och 
Europas fauna höra 4 arter, som vi anse oss böra upptaga uti 
2:ne subgenera eller underslägten. 
l) Annals and Magaz. of Nat. Hist. , 4;rth ser., vol. IX, pag. 440. 
