944 
i kroppens längd. Ryggfenan, som aiiUr ungefär midt öfver 
amis^ är teniligen hög^ så att dess höjd utgör omkring ^/^^ af 
kroppens längd. Barderna äro svarta. — Nackbenets pars occi- 
pitalis sträcker sig fram ungefär midt för pannbenens orbital- 
utskott. Dessa sednare hafva bakre kanterne något litet bakåt 
riktade och konvexe, och de äro utåt föga af smalnande^ så att 
deras bredd vid yttre ändan är ungefär 2/3 af deras bredd vid 
basen. Näsbenen äro vid främre ändan snedt afhuggna. Ko- 
tornas antal är 55 — 56^ och der af äro 13 — 14 bröstkotor. Med 
l:sta parets refben äro i cdlniänhet mer eller mindre tydliga 
halsrefben sammanvuxna Sirålbenet är dubbelt eller nära 
dubbelt längre än öfverarm.benet, och båda, underarmbenen äro 
mycket smala, så att deras bredd å midten innehålles 9 — 11 
gånger i deras längd, 
Balcena rostrata, K. A. Kudolphi: Einige anatomische Bemerkungen iiber 
Balcena rostrata; Abhandlungen d. Kön. Akad. d. Wiss. 
zu Berlin 1820-1821, pag. 27, tab. I— V. - 1822. 
„ Brandt & Eatzeburg: Mediz. Zoologie, Bd. I, pag 119, 
tab. XV, fig. 3; tab. XVI, fig. 1 & 2. Till dels. - 1829. 
Balanoptera laticeps, J. E. Gray: Zoology of the Voyage of Erebus & Terror, 
P. III— V, pag. 20 — 1846. 
Balcena Pl ty salus , S. Nilsson: Skand. Fauna, Däggdjuren, 2:dra uppl. , 
pag. 636. Till dels. — 1847. 
Balcenoptera laticeps, W Lilljeborg: Öfvers. af de inom Skand. (Sverige 
och Norrige) anträffade Hvalartade Däggdjur; Ups. Univ. 
Årsskrift 1862, pag. 25. - 1862. 
Sihbaldus laticeps, J. E. Gray: Proceed. of the Zool. Soc. of Lond. 1864, 
pag. 352. - 1864. 
Balcenoptera laticeps, W. H. Flower: ibm, pag. 399. 
iSibbaldius ,, Idem: ibni, pag. 417. 
,j ,, J. E. Gray: Catalogue of Seals and Whales iu the 
British Museum, 2:d edit , pag. 170. — 1866. 
Balcenoptera borealis on laticeps, Van Beneden & Gervais: Ostéographie des 
Cétacés, livr. 6-7, pag. 198, pl. X & XI, fig. 11-35. 
— 1870. 
Beskr. Några mått å ett yngre individ, efter Kudolphi: 
Djurets längd , . . 32 fot 3Vio tura. 
Kroppens omkrets vid anus 9 ,, — „ 
hafva emellertid åt den följande gifvit namnet Rörhval, derföre att det 
sannolikt är den , som hos Ström (Söndniörs Beskrivelse , pag. 298) utmärkes 
med namnet Eör-Qval, då det deremot sannolikt är den nu ifrågavarande 
mindre arten, som derstädes fått benämningen Sild-Qval. 
1) Se ofvan, pag. 921. 
