958 
Physalus sibbaldii, W. H. Flower: On the probable Identit}- of the Fin- 
Whales described as Balcenoptera carolina, Malm, and 
Physalus sibhaldii, Gray; Proceed. of the Zool. Soc. of 
Lond. 1868, pag. 187. - 1868. 
Sibbaldii, J. Reinhardt: Nogle Bemserkninger om Islaendenies ''Stey- 
pireyör", etc.; Videnskab. Meddelelser fra den naturhist- 
Förening i Kjöbenh., 1867, pag. 199. — 1868. 
Van Beneden & Gervais : Ostéographie des Cétacés vi vants 
et fossiles, livr. 6 & 7, pag. 209. pl. XII & XIII, fig. 
25 -34. - 1870. 
W. TuRNER: An Account of the Great Finner Whale (J5a- 
Icenoptera Sibbaldii) stranded at Longniddry; Transact. of 
the Roy. Soc. of Edinburgh, vol. XXVI, Part I, pag. 197, 
pl. V- VIII. — 1870. 
Cuvierius carolincc, A. W. Malm: Hvaldjur i Sveriges Museer ; K. Vet.Akad:s 
Handl., ny följd, Bd .9, N:o 2, pag. 42. — 1871. 
Anm. Både Flower och Eeinhardt hafva uti de ofvan citerade af- 
handlingarne anfört flera talande bevis för antagligheten af artidentiteten 
mellan Physalus sibbaldii Gray och Balmtoptera Carolince Malm, och vi 
anse oss på grund deraf böra upptaga dera såsom synonyma. En af de 
mest utmärkande osteologiska karaktererna för denne hval är å craniet nosens 
bredd och form. I detta afseende öfverensstammer Balcenoptera Carolinoi 
i det allra närmaste med de 2:ne skeletter af yngie individer af Physalus 
sibbaldii, som blifvit beskrifna af Gray och Flower, och skiljer sig på 
samma sätt, som de, från det cranium af ett gammalt individ af denna 
art, som blifvit beskrifvet och afbildadt af Reinhardt. Den betydliga 
bredden af nosen och konvexiteten af dess sidokanter har väl icke blifvit 
påpekad af Malm såsom en utmärkande karakter uti beskrifningen , men de 
af honom gifna måtten å densamme öfverensstämma med de mått, som 
Flower tagit å de båda nämnda skeletterna. Flowee har nämligen funnit, 
att nosens bredd på midten å craniet af det ena skelettet förhåller sig till 
craniets längd som 26 till 100, och å det af det andra skelettet som 27 till 
100; och å skelettet af Balcenoptera Carolince förhåller denna bredd sig till 
craniets längd som 26,4 till 100 I afseende pä konvexiteten af nosens 
sidokanter säger Malm, att den är svag: "le bord extérieur est faiblement 
et tres reguliérement incliné en dehors"^); men han tillägger, att om man 
drager en rät linia frän den vinkel, som bildas af öfverkäksbenet och dess 
okbensutskott, till början af den köl, som finnes ä öfre sidan af öfverkäks- 
benets främre ända, så är midten af detta bens yttre kant 70 millim. eller 
2V3 tum utom denna linia. Då man tager i betraktande, att denne kon- 
vexe sidokant har en längd af något öfver 6 fot 32/3 tum, så är det tyd- 
ligt, att denna böjning eller konvexitet, hvars grad utgör ungefär V27 
den räta linians längd, icke är synnerligen stark, ehuru den dock måste 
vara ögonskenlig. Den figur öfver craniet af B: Carolinas, som Malm ä 
1) Proceed. of the Zool. Soc. of Loud. 1868, pag. 188. 
2) Monogr. illustr., pag. 57. 
