968 
1. Slägtet Physeter, Linné. 1758. 
Hiifvudet mycket stort, något hoptrycld, med nästan of- 
huggen nosspets, och med en longitudinell näsborre^ hdägcn på 
den främste och mest uppstående delen af nosens öfre sida^)^ 
Bröstfenorna är o breda och af huggna. Få bahre dden af ryg- 
gen är en afrundad, något uppstående, hoptrycJd hnöl, i stället 
för ryggfena. — Cranict, hvars längd utgör omliring eller 
mera af längden af ryggraden , är från den vid dess baldill 
högt uppstigande och af pars occip)iialis, pannbenen och öfver- 
hähsbenen bildade del långs öfre sidan ända till nära spetsen 
af mellanMiksbenen honhavt. Dess bakre uppstigande del bildar 
en framtill Jconkav halfcirkel. Dess nos är spetsig, men bred 
mot basen, så att dess hr^dd strax framom öfverMhsbenens 
af satser icke innehålles 1 72 gånger i craniets bredd. Under- 
käkens symphysis är lång, och upptager hos äldre mera än 
hälften af underkäkens längd, och underkqksbenen äro långs 
symphysis temligen smala. Underkäken, men icke den öfre, 
har talrika tänder. Kotornas antal omkring 50. Atlas är fri, 
men de andra halskotorna äro sammanvuxna till en massa. 
Sidoutskotten å atlas upptaga nästan hela dess höjd, och denna 
kota har derigenom en nästan rhomboidisk form. Skulderbladet 
är högre än bredt, och med acromion mycket stor. Of ver arm- 
benet är längre än underarmbenen. Fingrarne äro 5, men tum- 
men är liten. 
Man känner blott ett par arter af detta slägte: Fhyseter 
macrocephalus Linné , och Fhyseter australis (J. E. Geay), men 
det är sannolikt, att flere finnas. 
1. Physeter macrocephalus, Linné. 
Kaskeloten eller Spermacetihvalen. 
Physeter macrocephalus, Linné: Systema Naturae, edit. XIl:ma, pag. 107. 
— 1766. 
„ „ O. Fabricius: Fauna Groenlandica, pag. 41. - 1780. 
1) Enligt J. E. Gray förefinnas 2:ne intill hvarandra sittande näsborrar, 
men Beale och andra uppgifva blott 1. 
