979 
äro tydliga och stora, belägna å undre sidan mellan pannbenens 
orbitalutskott; de främre utbredde delarne af okbenen och kil- 
benets mindre vingar Mellankäksbenen sträcka sig tillbaka så 
långt upp, att de på yttre sidorna här begränsa näsbenen, och 
bidraga till bildandet af den höge tvådelade knölen framom 
midten af nackekammen , och det högra är här större än det 
venstra. På samma sätt är det högra näsbenet större än det 
venstra D:o. Plogbenet bildar, såsom vanligt, skiljeväggen mellan 
näsborrarne, och desse äro snede. De delarne af gombenen, som 
äro synlige framom de vingformiga benen, äro helt små. Mellan 
dessa synes en del af plogbenet, och längre fram på gommen 
en annan del af det. På gomsidan af nosen räcka öfverkäksbenen 
ända till nosspetsen, men på den öfre sidan af den räcka mellan- 
käksbenen ett godt stycke framom dem. Nackbenets ledknappar 
äro nedtill sammanstötande, eller ock sammansmälte. Underkäks- 
benen äro temligen starkt S-formigt böjda, med symphysis läng, 
men dock mycket kortare än deras halfva längd, och med en 
öppen alveolarränna i öfre kanterne framtill, sträckande sig längre 
tillbaka än symphysis^ och med små och otydliga kronutskott. 
Bålen: Halskotorna äro 7, bröstkotorna 9, ländkotorna 10, 
och stjertkotorna 19. Halskotorna äro sammansmälta icke endast 
med kropparne, utan äfven med neuraltaggarne , af hvilka dock 
den å 7:de halskotan upptill är fri och distinkt. De 3:ne främsta 
hafva å hvardera sidan ett stort gemensamt sido- eller tvärutskott. 
A 4:de— 6:te äro diapophyserne små, och aftagande i storlek 
bakåt. Parapophyserne saknas å 3:dje — 6:te halskotorna, men stora 
sådana förefinnas å den 7:de. Foramina intervertehralia äro 
tydliga mellan alla halskotorna. — Med undantag af de 3:ne första, 
hafva bröstkotorna såväl som ländkotorna och de främre stjert- 
kotorna mycket stora och vid spetsen tvärt afhuggna neural- 
taggar. De tilltaga i bredd bakåt, med undantag af de bakersta, 
och äro längst ungefär på midten af ländregionen. Diapophj^- 
serne äro å bröstkotorna såväl som å de andra, dylika utskott 
bärande, kotorna små, samt saknas på de 2:ne sista bröstkotorna, 
der refbenen endast artikulera med andra från kropparnes sidor 
utgående utskott. Enligt A. Ketzius -), hafva dessa refben an- 
tagligen endast en capitulärarticulation i öfverensstämmelse med 
1) DUVERNOY (Annales des Sciences naturelies, 3:me sér. T. XV. pag. 
16) har ansett dessa ben för delar af kilbenets mindre vingar. 
2) K. Vet.Akad:s Handl. 1848, sednare afdeln. pag. 294. 
