Till denna underfamilj höra blott slägtena Monodon och 
I)elphina])tcrus. 
Delphinaptkrini. 
Utbildade ocli syn- 
liga tänder före- 
finnas . . . . , 
(icke, med undantag af 1, 
eller någon gång 2;ne 
'långa och vridna, längst 
fram i öfverkäken, och 
merend. blott hos hanen. 
Slägten: 
1. Monodon , Linné. 
i båda käkarne 2. Belphinapterus, La Cepi^de. 
I. Slägtet Moliodon, Linné.* 1758. 
Hanen vanligen blott med 1 stor och lång tand (stöttand), 
som är belägen i det venstra öfverlcälcsbenet ^) , och är riktad 
framåt y samt vriden åt venster, och om någon gång en 2:dra 
sådan stor tand förefinnes^ belägen i det högra öfverhälcsbenet^ 
så är äfven den vriden åt venster. En liten outbildad tand 
finnes merendels i den tillslutna alveolen i det högra öfverJcäks- 
benet hos honom '^). Honan har å hvardera sidan af Öfverkäken 
framtill 1 liten tand, som merendels stannar i sin utveckling^ 
och icke blir synlig utom alveolen. Andra tänder falla tidigt 
bort och saknas sedermera. Hufvudet är framtill kullrigt, och 
saknar tillspetsad nos, samt har liten mun.. Kroppen är tjock. 
Bröstfenorna är o små, och ryggfena saknas. — Craniet är 
mycket snedt, samt vridet åt venster. Det öfverkäksbenet , som 
bär den stora tanden , är störst. 
Med undantag af den egendomliga tandbildningen, öfver- 
ensstämmer detta slägte mycket med det följande. Blott en art 
af detsamma, tillhörande det norra polarhafvet, är känd. 
1) Enligt J. W. Clark (Proceed. of the Zool. Soc. of Lond. 1871, pag. 
43) sitter denna tand i öfverkäksbenet , och icke i mellankäksbenet , som 
man stundom förut antagit. Mulder, Rapp och J. A. Wagner antaga äfven 
dess läge i öfverkäksbenet. 
2) Af den af J. H. Blasius uti Naturgesch. der Säugeth. Deutschl. pag. 
525 gifna figuren öfver ett cranium af narhvalen hafva vi en gång (Ofvers. 
af de inöm Skand. (Sverige och Norrige) anträffade hvalartade Däggdjur 
(Cetacea) 1 afd. pag. 32) blifvit förledde till det antagandet, att denna tand 
är högervriden , då den sitter i det högra öfverkäksbenet. Vi hafva rättat 
detta fel i den Engelska af Ray Society utgifna öfversättningen af denna 
afhandling. 
3) J. E. Gray: Catal. of Seals and Whales etc, 2:d edit. , pag. 310. 
