998 
ihålighet en persistent pulpa. . Dess alveolus^ som är omkring 
UVio t- lång, sträcker sig något bakom sidoafsatsen af öfver- 
käksbenet, eller ungefär till orhita. Då den är 9—10 fot lång, 
är dess diameter vid basen, enligt Owen, omkr. 3Vio t. A det 
nämnda skelettet i Lund är den från basen nära 6 fot lång 
Den outbildade tanden på den högra sidan af öfverkäken fram- 
till är vanligen TVo t, lång, slät, och inuti solid, och således 
utan persistent xmlpa. Stundom har den spår till spiralryggar 
vid spetsen. Dess alveol sluter sig vanligen framom dess spets. 
Man känner nu åtminstone II — 12 cranier med 2:ne långa tän- 
der, derigenom att äfven den i det högra öfverkäksbenet blifvit 
fullständigt utvecklad. Vanligen äro de dock icke lika stora -). 
Hos honan finnes å hvardera sidan af öfverkäken framtill en 
tand, som är omkr. 8 t. lång, samt förhåller sig på samma 
sätt, som hanens högra outbildade tand Någon gång skall 
man hafva funnit en stöttand hos en hona, ehuru icke så lång 
som hanens. 
Narhvalen är egentligen icke någon tillhörighet för vår 
fauna. Den tillhör egentligen det nordligaste polarhafvet, eller 
polarisens område , och är möjligen den nordligaste af alla hval- 
djuren. Den visar sig endast under vintren vid Grönlands kuster, 
men äfven då icke söder om 65:te nordl. breddgraden. Den skall, 
enligt Mårtens och Parry, någon gång visa sig i grannskapet 
af Spetsbergen , ehuru den der icke blifvit iakttagen under våra 
Svenska expeditioner. Qvennerstedt har emellertid sett honom 
bland drifisen i grannskapet af ön Jan Mayen. Vid östra kusten 
af Grönland skall den, enligt Scoresby, icke vara sällsynt. Enl. 
Pallas skall den förekomma vid Novaja Semlja och i hafvet norr 
Sibirien. Ytterst sällan förirrar sig något individ till Norges 
nordvestra eller norra kuster. S. Nilsson berättar '^), att omkr. 
1) Det lär vara denna tand, som gifvit anledning till fablerna om en- 
hörningen. 
2) Enligt J. Eeinhardt (Ni Tavler til Oplysning af Hvaldyrenes 
Bygning, texten dertill, pag. 13; Vid. Selsk. Skr., 5 Rgekke, Bd. 9; före- 
finnas 2 till 3 rudimentära öfverkäkständer bakom stöttanden. 
3) Enligt E. Brown skola dessa tänder hos honan sitta på inre sidan 
af mellankäksbenen. Enligt Owen (Odontography, vol. I, pag. 348) äro äfven 
de stora tändernas alveoler ursprungligen beiägne i mellankäksbenen, eller 
rättare vid dessas förening med öfverkäksbenen. 
4) Sv. Vet.Akad:s Handl., ny följd, Bd. 7, N:o 3, pag. 29. 
5) Skand. Fauna, Däggdj., 2,dra uppl., pag. 621. 
