1005 
lemnat en särdeles intressant berättelse om några af honom och 
andra gjorda iakttagelser öfver förekomsten af några individer 
af hvitfisken under sommaren, i Juni och Juli år 18G9 dels i 
Tenala skärgård vid södra Finland, och dels i Bottniska Viken 
i närheten af Simo kapell af Kemi socken, norr om Uleåborg. 
Då Bottniska Viken och Östersjön under isperioden och det då 
varande sambandet med Ishafvet utan tvifvel varit ett tillhåll 
både för hvittiskar och andra Ishafsdjur, hvaraf derstädes ännu 
finnas qvar en del, bland h vilka vi, enligt hvad ofvan blifvit 
yttradt, utan tvifvel böra räkna vikaresjälen och gråsjälen, skulle 
man snart kunna komma på den tanken, att hvitfisken, såsom 
en qvarlefva från nämnde period, ännu har en normal förekomst 
i nämnde haf, och tills år 1869 derstädes lyckats undgå uppmärk- 
samheten. Ett sådant undgående synes emellertid icke vara möj- 
ligt, och det enda rimliga antagandet härvidlag är det, att dessa 
i Östersjön och Bottniska Viken iakttagne hvitfiskar varit sådane, 
som från Ishafvet förirrat sig söderut utom sin zon, sannolikt 
vandrande långsåt Norges och Sveriges kuster, tills de genom 
Öresund inträngt i Östersjön, der de af begäret att återgå till sin 
höga nord drifvits att uppstiga till de nordligaste delarne af 
Bottniska Viken. Då vi genom v. Baer^) och A. J. Malmgren 2) 
veta, att hvitfisken förekommer talrik i Hvita hafvet, t, 0. m. i 
de inre delarne af detta haf, och dessutom från Rob. Collett i 
bref erhållit den intressanta uppgift , att den icke så sällan visar 
sig vid kusterne af Norska Östfinmarken, och vi hålla det sannolikt, 
att den vandrar dit från Hvita Hafvet, så saknas icke skäl för 
det antagandet, att desse vilsekomne hvitfiskar efter sin långa 
vandring omkring den Skand. halfön slutligen kommo till trakter, 
som icke voro långt aflägsne från dem, från hvilka de utgått. 
Det är också betecknande, att de, såvidt man har sig bekant, 
åtminstone företrädesvis höllo sig i närheten af de östra kusterne 
af Östersjön och Bottniska Viken, och att de visade sig förr 
vid södra Finland än vid det norra. Enligt Hisinger voro dessa 
hvitfiskar åtminstone 3:ne, hvaribland ett par yngre och en äldre. 
De hafva sedermera, oss veterligen, icke blifvit iakttagne, och 
det är tillfölje deraf okändt, om de stannat qvar i Bottniska 
1) A. Th. v. Middendorff's Bericht iiber die oriiithol. Ergebn. der 
naturhist. Eeise in Lappland 1840, pag. 76; Beitr. z. Kenntniss des Russ. 
Eeichs, Bd. VI, 1. 
2} Öfvers. af K. VeiAkad:s Förh. 1863, pag. 150. 
