1013 
2V2 turas längd, och hos en äldre hona af ^1'^ t:s D:o (Malm). 
Hanens äro utmärkta derigenora att de äro något böjda, och 
ungefär å midten äro tjocka, och der å undre sidan hafva en 
stor, ojeiDD, broskbetäckt yta, till fäste för corpora cavernosa 
penis. Deras främre ända är smalast. Honans äro nästan räta, 
tunna, och med en föga märkbar yta för fästet för corpora 
cavernosa clitoris. Hos yngre honor äro de helt små, och å 
midten böjda (Malm). Denne författare anser sig hafva funnit 
spår till särskilta ossa puhis. Liksom Malm, hafva vi funnit 
det venstra bäckenbenet något längre än det högra hos den 
yngre hanen. 
Tänderna äro vid basen trinda , men hafva kronan hoptryckt 
i longitudinell riktning, samt skarpkantad. Deras antal är något 
vexlande, oftast 2^25' i^en stundom eller |y^It» 
eller 2 1^2 2' ^^^^ i allmänhet mellan 24 och 30 å hvardera 
sidan af båda käkarne. De främsta parens tänder både i öfre 
och undre käken hafva nästan konisk krona. 
Tumlaren är den allmännaste af alla våra hvaldjur, och den 
förekommer i hafvet utanför alla våra kuster från och med norra 
delarne af Östersjön till Ryske gränsen vid Östfinmarken. C. E. 
Bergstrand ^) uppgifver den såsom förekommande i närheten af 
Åland, och C. R. Sundström 2) upptager den bland de Söderman- 
lands skärgård tillhörande däggdjuren, samt nämner, att den 
derstädes kallas Stjelpincj. A härvarande Universitets anatomiska 
museum hafva vi genom Prof. Fr. Sundevalls benägna godhet 
haft tillfälle att undersöka skelettet af en gammal hona, som 
blifvit skjuten i Stockholms skärgård. Vi hafva emellertid icke 
erhållit några underrättelser om dess förekomst i Bottniska Vi- 
ken, men anse det dock möjligt, att den kan utsträcka sin geogr. 
utbredning åtminstone till de södra delarne af densamme. I 
Östersjön förekommer den under somrarne, och Prof. J. Rein- 
HAKDT har benäget meddelat oss, att man vid Danmarks kuster 
gjort den iakttagelsen, att den under våren vandrar från Kattegat 
genom Öresund in i Östersjön , och under hösten och början af 
vintren vandrar åter ut från detta haf genom Lilla Belt, hvare^t 
man sedan lång tid tillbaka vid Middelfart, enligt Melchior 3), 
1) Ålands Däggdjur, Foglar, Amphibier och Fiskar, pag. 6. — Westerås 
1852. 
2) Zool Anteckri. från östra Söderraanl. och dithör. Skärg. ; Bihaug till 
K. Sv. Vet.Akad:s Handl. Bd. I, N:o 4 1872. 
3) Den Danske Stats og Norges Pattedyr, pag. 291, 
