1015 
nasalfäJtet är grundt JconJcavt. Ossa pterygoidea äro skilda, 
men doch nära intiU hvarandra. Floghenet är knappt synligt 
framtill på gommen. Af niellankäkshenen synes i)å densamme 
längst framme hlott en liten del. — Kotor )ias antal omkr. 60. 
Alla halskotorna äro sammanvuxna , med undantag af den sista, 
men suturen mellan 5:te och 6:te är nedtill mer eller mindre 
tydlig. Stundom äro den 0:te och 7:cle sammanvuxna med 
neuraltaggarne. 
Af detta slägte äro 10—12 arter, från både norra och mel- 
lersta delarne af Atlautiske Oceanen, från den antarctiske Ocea- 
nen, och från de nordliga och vestra delarne af Stille Oceanen, 
mer eller mindre kände, enligt Gkay och Cope. Till vår och 
Europas fauna hörer sannolikt blott en art : 
1. Globicephalus melas (Traill). 
Grindehvalen. 
Delphtniis melas, Traill : Nicholsons Journal, vol. 22, pag. 21. tab. 3. — 
1809. (Enligt F. Cuvier och J. E. Gray). 
„ globiceps, G. Cuvier: Annales du Mus. d'hist. nat. T. XIX, pag. 
14, tab. I, fig. 2. — 1812. 
,, Idem : Rech. sur les oss. foss. , 3:me édit. T. V, 1, pag. 
285, pl. XXI, fig. 11-13 (craniet). - 1825. 
Fhoccena gloUceps, F. Cuvier: De Thistoire nat des Cétacés, pag. 190, pl_ 
13, fig. 2; pl. 14, fig. 1—3. - 1836. 
Delphinus glohiceps, H. Schlegel: Abhandl. aus d. Gebiete d. Zoologie u. 
vergl. Anatomie. l:es Heft, pag. 33. — 1841. 
„ ,, J* A. Wagner: Schrebers Säugthiere, fortges. 7:er Th. 
pag. 285, tab. 345, fig. 2-3. — 1846. 
GloUoceplialus Svineval, J. E. Gray: Zoolog}^ of the Voyage of Erebus & 
Terror, Mamniaha, pag. 32. — 1846. 
Delphinus glohiceps, S. Nilsson: Skand. Fauna, Däggdjuren, 2:dra uppl., 
pag. 608. — 1847. 
Grampus melas, W. Lilljeborg: Öfvers. af de inom Skand. (Sverige och 
Norrige) antr. Hvalart. Däggdj. {Cetacea); Upsala Univ. 
Årsskr. 1861, pag. 23. — 1861. 
Glöhiocephalus Svineval, J. E. Gray: Catalcfgue of Seals and Whales in the 
British Museum, 2:d edit , pag. 314 — 1866. 
A. W. Malm: Hvaldjur i Sveriges Mus. 1869; K. Sv. 
Vet.Akad:s Handl., ny följd, Bd 9, N:o 2, pag. 84. — 1871. 
Beskr. Kroppsformen är temligen smärt och långsträckt, 
med största tjockleken, som utgör föga mera än hälften af 
65 
