1035 
Beskr. Om denne arts yttre karakterer känner man ännu 
föga, men hvad man erfarit, tyckes utvisa , att den i det närmaste 
öfverensstämmer med föregående art. De cranier af äldre indi- 
vider , som man erhållit , utvisa , att den ernår samma storlek 
som den. En mindre, af H. C. Muller meddelad, teckning af den, 
som J. Keinhardt å anf. st. i "Recent Memoirs" offentliggjort^ 
antyder en betydligare tjocklek, och en t. o. m. högre och smalare 
ryggfena än hos föregående ; och Muller har uppgifvit, att denna 
fenas höjd är 5 fot 3 tum, Danskt mått, som är något drygare 
än vårt verkmått. Med undantag af den anförde hvite bugten 
bakom bröstfenorna, tyckes dess färgteckning likna den hos 
föregående. 
Ett uti Köpenhamns Universitets zoolog, museum förvaradt 
skelett af en ung hona från Färöarne är 12^3 fot långt, och 
har, enligt Eschricht, 53 kotor i ryggraden, och deraf 11 bröst- 
kotor och 11 ländkotor. Dess cranium är 2 fot TVio^^^^ långt, 
och 1 f. 57io t- bredt. Ett annat cranium derstädes hafva vi 
funnit vara 3 f. 8 t. långt, och 2 f. 3 t. bredt. Längden af dess 
nos är 1 f . 8 t. , och bredden af densamme vid basen 1 f . It., 
och å midten nära 1 fot. Tänderna å detta cranium äro 11 å 
hvardera sidan i båda käkarne. A det andra mindre craniet af 
skelettet äro de 13 å hvardera sidan uppe och nere, med un- 
dantag af högra sidan nere, der de äro 12, samt utom de 
mycket små längst fram i käkarne. 
Enligt Reinhårdt (anf. st.) lopp en liten skara af 9 indivi- 
der af denne art i Januari 1858 på stranden i Kollefjorden på 
Strömö, en af Färöarne. 1 magen på en af dem funnos lem- 
ningar af själar, samt barder af Balcenoptera rostmta. Enligt 
A. W. Mälm (anf. st.) förvaras i Göteborgs museum ett från 
Lysekil i Bohuslän erhållet cranium af denne art. Ett numera i 
Lunds Universitets zool. museum befintligt, och uti en torfmosse 
yid Ormatofta i trakten af Christianstad i Skåne funnet, något 
ofullständigt cranium har af Malm blifvit närmare undersökt 
samt hänfördt till nu ifrågavarande art, på hvars förekomst vid 
våra kuster man således har 2me bevis, ehuru den ena före- 
komsten går tillbaka till en långt aflägsen tidsperiod. Sannolikt 
förekommer den icke sällan vid Norges vestra kust, och hanens 
mycket höga ryggfena gör det nästan troligt, att det är denne 
arten som afses med benämningen Stour- Vagn eller Stoiir-Hyn- 
ning. Vid Färöarne skall den vara känd under namn af Bov- 
