1043 
Beslår. Sannolikt är hanen något större än honan. En 
"utbildad, om än ej fullvuxen" hane hade, enligt Malm, kropps- 
längden 9 fot 4 tura. En hona hade, enligt Brightwell, kropps" 
längden 8 f. 2 t. Eng. m. Ett i härvarande Universitets zoolo- 
giska museum förvaradt skelett af en drägtig hona var 7 f . 6 
t. långt, då det nyligen var uppsatt; och denna hona har 
derföre antagligen varit af ungefär samma längd som den af 
Brightwell beskrifna. Denna sednare var å tjockaste stället 4 
f. 10 t. Eng. m. i omkrets. Längden af bröstfenorna var 15 
t.; höjden af ryggfenan 10 t. och längden af dess bas 11 V2^-? 
och bredden af stjertfenan 22 t. Afståndet mellan nosspetsen 
och bröstfenorna var 20 t., och detsamma mellan nosspetsen och 
ryggfenan 41 t. 
Kroppsformen är enligt dessa mått såväl som den af Van 
Beneden gifne figuren temligen smärt. Ungen är deremot en- 
ligt den af C. Sundevall gifne figuren tjock och undersätsig. 
Afståndet mellan nosens bakre gräns och nosspetsen är något 
mindre än detsamma mellan förra stället och ögat. Den undre 
käken räcker något litet framom den öfre. Ögonen hafva sitt 
läge nära ofvan och bakom munvinklarne , och ryggfenan är be- 
lägen något litet framom kroppens midt, och den har spetsen 
starkt bakåt böjd. Bröstfenorna äro tillspetsade, och konvexa i 
den främre och konkava i den bakre kanten. Framom stjertfe- 
nan är kroppen starkt hoptryckt, och omkring 8 tum framom 
den är den, enligt Van Beneden omkr. 8—9 t. hög. — Färgen 
synes vara något föränderlig. Enligt Brightwell var den å den 
af honom beskrifna honan på nosen , på öfverläppen baköfver mun- 
vinklarne och under ögonen, på underkäken och undre kropps- 
sidan till ett stycke bakom ryggfenan gulhvit, på några ställen 
stötande i kalkhvitt; och för öfrigt äfvensom på fenorna svart, 
med anstrykning af purpur. Enligt Van Beneden voro de båda 
af honom beskrifna honorna gulhvita på nosen, och af en ly- 
sande hvit färg på undre kroppssidan, hvilken färg äfven omgaf 
ögonen. Hufvudet ofvan, ryggen, ryggfenan, basen af stjerten, 
sidorna af kroppen ned till midten, stjertfenan och en stor del 
af bröstfenorna voro af den vackraste svarte färg. På hvardera 
sidan af framryggen, från trakten ofvan ögat till bakom basen 
af ryggfenan var en parallelt med ryggraden gående hvitaktig 
1) Den bäste figuren öfver sjelfva djuret synes vara den af Van Bene- 
den å anf. st. pl. I, fig. 1 lemnade. 
