lOöU 
liypapophysialutskott , och blott en köl såsom eii antydning der- 
till å undre sidan baktill. — Kefbenen af lista paret äro korta, 
och mycket bredare än de af följande paret. Costce verm äro 
5 par, men Gite och 7:de paren tyckas liafva varit fastade vid 
ett brosk bakom den siste leden af bröstbenet. Detta ben be- 
står af 3:ne leder, och den förste leden, eller manuhrmm^ är i 
framkanten konkav, och å hvardera sidan försedd med ett stort, 
bakåt böjdt utskott. 
Extremiteterna : Skulderbladet har det främre öfre hör- 
net afskuret och med kanten något litet konkav. Baktill är der 
å dess yttre sida en hög och skarp vertical lygg, eller sx)ina 
poster ior. Carpalbenen äro o, och fingrarna äro 5. l:sta fing- 
ret har 1—2 phalanger; 2:dra D:o 10 D:o: 3:dje D:o G D:o 
på ena och 5 på andra sidan; och 5:te D:o har en ytterst liten 
D:o, allt med undantag af metacarpalbenen. 5:te fingrets me- 
tacarpalben är rudimentärt. 
Tänderva äro små, samt något vexlande uti antalet mel- 
lan 30 och 34 å hvardera sidan af den öfre, och mellan 30 
och 3G å D:o D:o af den undre käken, och utom dessa äro der, 
enligt H. Rasch, längst fram i käkarne å hvardera sidan 3 till 
6 löst i gommen sittande och mycket sraä tänder, som dock 
stundom till stor del torde vara aftållna. 
Ehuru hvitsidingen, enligt benägen uppgift af K. Collett, 
är en af de allmännaste delfin-arterne vid Norges kuster, både 
de södra och vestra, och der har fått ett eget namn, af hvilket 
vi bildat dess Svenska, så känna vi icke, att den mera än en 
enda gång blifvit iakttagen vid någon Svensk kust. Ett exemplar 
erhölls under October 1870 i grannskapet af Fjellbacka, och 
dess skelett blef inköpt till Upsala Universitets zoologiska mu- 
seum, der det förvaras. Vid kusterna af Norge visar den sig 
sällskaplig, och den förekommer vanligen i större eller mindre 
flockar. Någon gång går der in i fjordarne. Under somma- 
ren 1842 togos 22 individer af den på en gång inne i Ohri- 
stiania-Fj orden i närheten af Dröbak, och det var genom denna 
fångst som Prof. H. Rasch erhöll materialet till sin beskrifning 
af Delphinus leucopleurus. Den förekommer för öfrigt i norre 
Atlantiske Oceanen, och har erhållits vid Färöarne och Orkney- 
öarne, och enligt J. E. Gray äfven vid Grrönland. 
