1051 
Underslägtet Delphimis, Linne. 
Nosen ;i djuret iir lång, spetsig och nedtryckt, och baktill begränsad af 
en tydlig afsats. Ryggfenan är teniligen hög, och belägen ungefär på 
midten af kroppslängden. — A eraniet är nosen omkr. 1' — 2 gånger längre 
än den öfrige delen af detsamma, och å hvardera sidan af den bakre delen 
af dess gom är en djup långsgäende grop. Mellankäksbenen äro å nosens 
öfre sida starkt uppstående. PrtKnasalfåltet är konkavt. Kotornas antal är 
60—70. — Tänderna äro små, och deras antal är 44 — 70 ä hvardera sidan 
af båda käkarne. 
Till detta iiiiderslägte höra, enligt J. E. Gray 10 arter 
fran Atlaiitiske, Indiske och Stille Oceanerne. En art tillhör 
Europas och vår fauna. 
4. Delpliinus delpliis, Linné. 
Sjyringaren. 
KropiKu of van ^ nosen och fenorna svarta eller svartal- 
tiya, lro]^)i)Ssidorna (jråaläiga, och undre kroppssidan hvit. 
Nosens lämjd omhring 4 tum. — A cranict är nosen ungef, 
1 gånger längre än den ofrige delen af detsamma , och dess 
bredd vid basen innchålles ungefär eller nära 3:ne gånger i 
dess längd. Be båda groparne eller rännorna å gommens 
ImJcre del sträcka sig ungefär till '"^'3 af tandradernas längd. 
Alla halsJcotorna äro sammanvuxna. — Tänderna äro omkring 
44 — 50 å hvardera sidan, och de längst fram i käkarne be- 
lägna äro mycket små. 
Delpkinus Dclphis, Linné: Systema naturae, edit. Xll:ma, T: I, pag. 108. 
- 1766. 
G. CuviER: Rech. sur les Oss. foss. 3:me édit. T. V, 1, 
pag. 275 & 303; pl. XXI, fig. 9 & 10; pl. XXIIL %. 
18, 22, 25—32. - 1825. 
,, „ F. Cuvier: De PHistoire nat. des Cétacés, pag. 123, 
pl. 9, tig. 4 & 5. - 1836. 
,, „ J. E. Gray: Zoology of the Voy. of Erebus & Terror, 
Mammalia, pag. 40. — 1846. 
„ J. A. Wagner: Schrebers Säugth. 7:er Th. pag. 329. — 
1846. 
„ „ S. Nilsson: Skand. Fauna, Däggdj. 2:dra uppl. pag. 591. 
— 1847. 
1) Supplement to the Catalogue of Seals and Whales in the Brit. Mus. 
pag. 68-69. 
