49 
teligen vare tænkende Mænd, skulde tage deres .Tilflugt til m 
Christnes Skrifter* Have de i deres speculative Phiiosophie ikke 
laant noget af de Chrisrne, da have de vel mindre giort det i 
den moralske. For at bevise dette, vil jeg vise, at de nyere 
Stoikere antoge Lærdomme i Moralen, som gandske stride mod 
de Christnes j at de have Grundlærdomme i Moralen, som ikke 
findes i de Christnes Skrifter, skiondt de, rigtigen forstaaede, ikke 
stride imod demj at de vare forskieliige fra de Christne i Hen^ 
seende til Moralens Grundprinciper; og endeligen vil jeg vise; 
at deres skionneste Lærdomme i Moralen ikke ere andre, end sai- 
danne, som andre Philosopher have lært for dem. 
I de nyere Stoikeres Moral gives der adskillige Lærdomme, 
som gandske stride mod de Christnes Lære. Saaledes lærde dcg 
at Mennesket af Naturen er godt, og bringer intet medfodt Onde, 
med sig ind i Verden: hvilket gandske strider imod de Christnes 
Lære om Arvesynden. Du tager Feil, siger Seneca^ naar du troer^ 
at Lasterne fodes med os; de ere os indgydede. Naturen for- 
ener os ikke med nogen Last. Den haver fodt os ufordærvede 
og frie (g). Det synes vel, at Seneca modsiger sig selv, naar 
han siger paa et andet Sted: Daaren haver alle Laster; mea 
han er ikke af Naturen tilbdielig til alle. Een er tilboielig til 
Gierrighed, en anden til Overdaadighed, og en anden til Kaad- 
hed (Å). Det samme siger han paa et andet Sted: Naturen driver 
Een til Gierrighed; en anden er hengiven til Vellyst^ og m 
g) EpzVf, 94. 
h) di hemficns, Uh^ 4, cap, 26* 
Vid,SelSkr, VD^el, J Hafu, 1%QJ, G 
