Frugter Denne Mening er gandske modsat de Christnes. 
Efter deres Lære er Kilden til Lasten i Mennesket, men ikke 
kilden til Dyden* ' 
Stoikerne tale vel om en guddommelig middelbar Medvirk- 
ning til Dydens Befordring, og herom tales baade hos Antoniii 
og Epictet (q). Denne Lære findes og hos Philosopherne af an- 
dre Skoler. Saaledes lærer Pythagoræeren Sex tus, at Gud ledsa- 
ger Menneskerne i deres gode Handlinger, og, at man bor ansee 
Gud som Aarsagen til alt det Gode, man gior (r). Saaledes 
lærer Hicroclesi at det staaer til os at vælge det Gode, eftersom 
Gud har givet os en fri Villie; men, at vi behove hans Hielp 
for at udfore det Gode, som vi vælge (/). Men ikke desto 
mindre er det en Grundsætning i -Stoikernes Moral, at det staaer 
i Menneskers egen Magt, at udrodde sit moralske Onde, og at 
ove den sande Dyd. Hvo haver sagt dig, siger Antonin, at 
Gud ikke ogsal er behielpelig i de Ting, som staae i vor 
Magt (t). Vi see, at skidndt Antonin^ som ovenanforte Philo- 
S'opher og andre, antog en vis guddommelig Indflydelse paa 
Menneskets Moralitet; paastod han dog, at den stod gandske 
i Menneskets egen Magt. Udrod Indbildningerne, siger han, 
og siig stedse til dig selv: det staaer nu i min Magt, at der er 
^) Antonin, Uh, l» g, 17. Epkteti Dissertar, hh. 2, cap, 16, 
1) Sententia png, 648 ^nf^r opuscula mythelogicn ^ pkjstcd ft tthicå 
s) Commcnt^ in mnci carmind pn^, 172. ^e*2* 
