SS 
aldeles ikke kunne bestaae med de Christnes Lære, Den forste, at 
Selvmord under visse Betingelser er tilladelig-. Denne Lære er 
S'Aa alnnndelig, og findes paa saa mange Steder baade hos Antomns,- 
Seiieca og Epictet , at Beviser herfor ere overflodige. Hvo 
kiender ikke denne stoiske Sentents : Dortn er aahen^ gme ud. 
Den anden Mening er denne, at den Vise ikke bar fole Medli- 
denhed. Han bor vel af alle Kræfter komme den Elendige til 
Hielp; men, efter Senecas Lære, uden at fole Medlidenhed med 
hans Elendighed {h). Efter Ephtets Lære tor man vel saa meget 
foie sig efter den Sorgende, at man sukker med ham; men 
man bor vogte sig, at man ikke sukker af Hiertet (/). Seneca 
siger: De fleste rose Medlidenhed som en Dyd, og kalde den 
Barmhiertige en god Mand; men denne Barmhiertighed er en 
Feil i Sielen Denne Lære strider ligemeget mod den christ- 
ne Lære og den menneskelige Naturs gode Fdlelser. Men Stoi- 
kerne, hvis Arbeide gik ud paa at forskaffe Sielen en fuldkorn^ 
men Rolighed, sogde at udelukke denne, som alle de andre Fo- 
leiser^ af Sielen, hvorved dens Rolighed kunde forstyrres. 
Jeg har saaledes viist, at de nyere Stoikere, ligesom de 
ældre, have adskillige lærdomme i deres Moral, som gandske 
stride mod de Christnes Lære; men, de have og adskillige , hvil- 
ke ikke findes i de Christnes hellige Boger ^ skiondt de, rigtigen 
forstaaede, ikke stride mod dem. Hertil regner jeg fdlgende, 
hvilke blandt flere er de vigtigsten 
h) de Ckmemia Uh, 2. ca^, 6^- 
i) Enchiridion. cnp, i6» 
Js) de Clmmm hh, 3, c/ip. å^y _ 
