63 
Vise bor bede, og udbede sig det Gode af Gud (/?), desuden er 
der, at bede til Gud, en Pligt, som næsten alle de gamle Hedninger 
for Christi Tid, og næsten alle raac Mennesker efter hans Tid 
erkiende, uden at kiende Christendommens Lære. Hvorfor skul- 
de Stoikerne da forst have faaet den af de Christne? 
Jeg mener, dette kan være nok om de Pligter, Menne- 
sket skylder Gud. Jeg vil nu henvende mig til de Pligter, vi 
skylde os selv. Disse ere enten Pligter imod Legemet, og hvad 
dertil henhorer, eller Pligter imod Sielen. 
I Henseende til Legemet lærde Stoikerne, at Legemet var 
Sielens Byrde , Sielens Straf> Sielens Fængsel , og at man bor 
foragte Legemet. Disse Meninger ere ikke christelige, og aller- 
mindst den, at man bor foragte Legemet. Men denne Fordring 
bor ikke heller tages saa gandske efter Ordene. Sammenligner 
man den med andre Steder, hvor de tale om Menneskets 
Pligter imod Legemet; seer man deraf gandske tydeligen, at 
de ikke fordre meer, end at man skal give Sielen Fortrinet 
for Legemet; at Legemet ikke skal ved sine Sandser og Li- 
denskaber have Herredommet overSielen, men at Sielen skal her- 
ske over Legemet. Derfor siger Seneca: Jeg tilstaaer, at der 
er indplantet os Kiærlighed til vort Legeme; jeg tilstaaer, at vi 
bære Omsorg for det; jeg negter ikke, at man maa bære over 
med det; men jeg neg'^er, at man bor være dets Træk 
thi den maa være en Træl af mange Ting, som er en TrM 
itt vita Zsnoms hh^ 7, p/ig. ^1%^ 
