43 
De nyere Stoikeres Lære om Mennesket. 
Her findes atter nogle Meninger, som de Christne ikkf 
have; og nogle, som stemme overeens med de Christnes Lær- 
domme. 
De Jære ikke> hvad de Christne lære, at hde Menneske- 
slægten aedstiger fra een Stammefader, De lære veU som de 
Christne, at alle Mennesker ere beslægtede; men i en gandske anden 
Mening, end den, de Christne bruge dette Udtryk i. De Christ- 
ne anseg alle Mennesker for beslægtede , fordi de alle ved Fod- 
gelen nedstamme fra den samme almindelige Fader, Stoikerne 
sige, at alle ere beslægtede, fordi Alles SieLe ére Dele af din 
samme almindelige Verdens SieL Derfor siger Antoninx du 
haver glemt, hvilket Slægtskab der er imellem enkelt Menneske 
og den hele Menneskeslægt; vel ikke Blods dier Fodseis, men 
Siels Fællesskab, Du haver ogsaa glemt dette, at ethvert Men- 
neskes Siel er Gu<i, og er udflodt fra ham (rø). Derfor have 
Stoikerne ikke heller, som de Christne, grundet deres Lære om 
Sagtmodighed mod vore Foxnærmere paa -den Lære, at vi alle 
ere Brodre og Born af den samme Stamfader; men paa den 
Mening om Alles Deelagtighed i den samme almindelige Verdens 
Siel. Denne Bevæggrund til indbyrdes Sagtmodighed finde vi 
.hos Antonm\ jeg kiender, siger han, den Feilendes Natur j og 
veed, at han er beslægtet med mig; om ikke i Henseende til 
Fodselen, saa dog i Beseende til Sielen, den Deel; som hm 
tilligemed mig haver ;faaet af Guddommen («)o 
tn) l'ih^ i2» §. 26, 
l\) UK s. §0 To 
