3r 
Verden, aaavidt den kunde blive det n). Det sidste Udtryk 
sietcr til den ovenfor anforte stoiske Lære, at Verden er skabt 
f:f en evig Materie; og, at Gud derfor ikke kunde skabe Ver- 
den bedre^ end Materien tillod det, af hvilken han dannede den. 
Denne Lære, at Verden er skabt med Viisdom og Godhed, have 
de nyere Stoikere ikke af de Christne. Den er ældre end Chri- 
stendonimen* Efter Chero's Beretning haver Zejio lært, at Gud- 
dommen var foi^nemmeligen beskæftiget med disse tre Ting: forst, 
at Verden kunde være beqvem til at vedblive; for det andet, 
at den ikke skulde mangle noget; og for det tredie, at der i 
den kunde være den fuldkomneste Skionhed. (o), 
Endeligen lærde Stoikerne, at Jorden skulde engang forgaae 
ved Vand og Ild. Dette see vi af Senecifs Trosteskrivelse tii 
Marcia, og af flere Steder hos denne Philosoph (p), at Verden 
engang skal forgaae Ved Vand; det lærer Skriften ikke: og, 
at den skal forgaae ved Ild, det Urrde de ældre Stoikere ogsaa, 
l)aade Chrijsippiis og Cleanthes efter Pliitarch's Vidnesbyrd (^). Fol- 
geligen havde de nyere Stoikere ikke heller denne Lære .if de Christne* 
Desuden var, som man seer af Cicero (r), denne Lære gængs 
n; E/)?>r. 65. 
o) ds nnt^ Deor, UJKi.Sect. 55. Edit, I.nmhini, 
p) Covsdlatio ad Marcinm cnp^ 26, Naturah Quast^ lih^ 3» cnp, 28. 
n) de Stoicorum Repugnantiis png, 105 r (id'jersus Stoicos fag, 10^5« Edit, 
Lut et, Paris, 
r) de Nat^ deorum lih, 2. S^ct^ ug. Edh Lamhini, 
