35 
begaiet en Skiodesloshed , da hm ikke kan f-^reby^ge elkr itzzt 
åisst Tir.g (■). Grunden til denne Mening hit i den cven- 
anfdrte Lære, Gud haver dmner Verden af en evig Marerie, 
hvilken Gud aUsaa ikke havde frembragr. Heraf fulgde, ar Gud 
maatte benytte sig af Materien, som dea var, med alle deas 
Mandler Ufuldkommenheder. Derfor lianer Senfci Gud mei 
en Kunstner, af hvilken mange Ting maae slet dannes; ikke 
fordi Kunsten har forladt ham, men, fordi det, hvorpaa hin 
over sin Kunst, ofre er ulydigt med Kunsren ^-t). 2»ien disse 
Meninger antoge de Christne ikke. 
Derimod vare Stoikerne i andre Meninger gandske overeens- 
stemmende med de Chrisrnes Li^re. De Isrde, at Gud havde 
skabr, eller indrettet Verden, som den er. Men denne Lære 
havde de ikke af de Christne; m.en af deres Formand Zeno: 
jivilket man seer af flere Sreder hos Diagenes Laertiuf ('}. 
De lærde, at Verden er indrettet med Viisdom og God- 
hed. Jlufoniji siger: enten er Verden indrettet med Orden, eller 
den er en sammenblandet Masse. Vel ere i den mange Ting 
sammendyngede; men dog er der Orden m\ Senera siger: hvad 
Aarsag havde Gud til at danne Verden? Han er god. D:n 
Gode kan ikke hade noget Godt* Han dannede derfor den bedste 
i) Uh. z. §. I I. 
k) K::T!r.i!, Qjifst, in Vr^tfat, 
]; in vita Zendnii !:h, J. p^-ig. 519. 5::^. 52S. SierUr.i^ 
nO Up, 4. J. 2% 
