32 
Gad var det samme i Verden, som Sielen i Legemer; og Mate? 
ricn eller Verden var det samme for Gud, som Legemet er for 
Sielen (q). Gud og Materie udgiorde hos dem det Hele, lige- 
som Siel og Legeme forenede udgiore et heelt Menneske. Der- 
for siger Antoiiin: betragt stedse Verden som et Dyr, der be- 
staacr af een Substants og een Siel (r). Denne Lære kiendte de 
Chrisrnc ikke heller. 
Vi see af disse anforte trende Dogmer, som ere tilfælles 
baade for de nyere og ældre Stoikere, at, om hine end havde 
læst de Christnes Skrifter, de dog ikke have bekymret sig megeE 
om deres Lærdomme, men ere gaaene deres egen Gang, og have 
fulgt deres egen Maade at philosophere paa» Men, som de i 
deres Lære om Guddommen havde Meninger forskieJlige fra de 
Christnes, saa havde de og mange sunde Begreber om Gud, som 
gandske stemme ovcreens med de Christnes Lære; men havde de 
derfor disse sundere Begreber af de Christnes Skrifter? Dette 
ville vi undersoge. 
De nyere Stoikere antage ikkun en eneste Gud. De tak 
vel om Gud ligesaa ofte i Flertallet, som i Enkeltallet. Men enten 
er dette kun en Folge af den almindelige Talebrug, hvilken de 
ikke vilde forlade; eller de frygtede for ^ ved at tak bestandif>£n 
om Gud i Enkeltaller, at stode den Eenfoldige, som antog ft^re 
Guder* Maaskee de frygtede endog for at forsee sig mod Sratens- 
Love, og at paadrage sig den Mistanke, at de forkastede Sratens 
Guden Men? hvad Aarsr^geii end haver været hvorfor ds saa 
q) Scneca EpisT, 55. 
