20 
sarte Mening, nemlig at Dyden alicne ikke var nok, men, at 
der til et lyksaligt Liv tillige udfordredes Sundhed, ForiTiue, Styr- 
ke {(^), Alle de stoiske Phiiosopher lærde Selvmords Tilladelighed; 
men, de vare ikke enige I Henseende til de Anrsager, af hvilke 
de burde benytte sig ,af denne Tilladelse. Autoniii ansaae det 
ikkun for lovligt at ombringe sig selv, naar man ikke fandr 
Kraft hos sig selv til at blive dydig (/z). Semca meende, at man 
kunde ved Selmord soge at undgaae en Sygdoms eller et Menne- 
skes Grusomhed (i) ♦ og af denne Mening vare flere af de ældre 
Stoikere {Ji), 
Af disse Exempler og flere , som jeg endnu kunde tilfoie, 
dersom det var nodvendigt, er det upaatvivleligt , at de nyere 
Stoikere læste Philosophernes Skrifter af de andre Secrer; at de 
ikke med blind TilUd bandt sig hverken til Zeno's eller hans Di- 
sciplers Lære; at de tænkde selv, domde selv, og antoge ikkun 
det, som de ansaae for rigtigt og fornuftigt. Folgen heraf maatte 
naturligviis være denne, at Stoikerne maatte i en lang Række af 
Aar ved idelige Undersøgelser have rettet og forbedret meget i de 
Ældres Lære; maatte i mange Ting tænke sundere end de, og 
forkaste adskillige Meninger, som de Ældre havde antaget. Saa- 
ledes for Ex. lærde Zeiio og Chrysippiis-, at Qvinderne hos de 
Vise burde være tilfælles (/); herom finder man intet hos de nyere 
g) Diogenes Lncrtius Ulf. 7. pag. 515* Edit, Stephani, 
h) Antojiin hib, 10, J. 8. 3^. 
i) Bpisr, 70. 
Ji) Diogenes Laertius lib, 7. png, 517 Edit. Stephani, 
I) Dio^enes Laertius lib. 7. png, 517 Edir. StepfiAtti^ 
