i65 
c5o Deel af Solen; da vi nu have erholdet flere ny Planeter:' 
Uranus, Ceres, Pallas og Juno ; kan man jo nok en Gang lade 
Comeren lobe an paa Solen, og afrive den til disse Planerer forndd- 
ne smeltede Glasklump. Denne eller disse gloende Glasklumper 
delede sig heldigen i saa mange Klumper stdrre og mindre, som 
der ere Planeter, nogle lloi langt bort, andre bleve nærmere ved 
Solen. Ved denne Projections Kraft og ved Solens tiltrækkende 
Kraft begyndte disse Glaskugler at vandre omkring Solen som 
dens Planeter. De vare endnu gloende Glaskugler og altsaa ube- 
boelige. Bnffon giorde nogle smaa Glaskugler gloende i sin 
Camin, og ved Forsog bestemte, hvor lang Tid der forgik 
forinden de bleve saa af kolede at han kunde rore ved dem ; og 
deraf sluttede han v^d en alt for dristig Regning, hvor mange 
x.ooo Aar der skulde forlobe. inden Jordkloden kunde beboes. 
I disse mange looo Aar havde Himmelluften saaledes virket paa 
Overfladen, at den var bievett til Sand, Leer, Muld og saaledes 
bleven beboelig. Glasset er ellers ikkun oploseligt af Flusspath 
suur Luft. Plar da Himmellufren indeholdt Flusspatsuur Luft? 
og hvorledes er Graniten , hvoraf vor Jordklode vel cgenrligcn 
bestaaer, fremkommen? Den indvendige Hede, som vor Klode 
endnu tildeels har, anseer Buffon som Aarsagen til Frugtbarheden, 
og alt som den xiftager maae Jordklcdciis Beboere doe af Suk og 
Frost. 
Hvo seer ei, at denne BufTonske Geogonie er, ligesom alle 
andre Geogonier, grundet paa vilkaarli^e og tildeels urimelige 
Hvpothescr. 
