175 
er den Egn» den Deel, den Region af Himmelrummer , hvosr 
Skaberen har behaget at ordne og henstille den alierstorste MæRg= 
de af disse utallige Solsystemer med deres Planeter og Cometer, 
Stierne -Taagerne, eller de taagede Stierner, som man med Kikker- 
ter finder overalt paa Himlen og hvoraf man regner over 2000, 
ere mindre Grupper eller Samlinger af Fixstierne - Systemer , hvil- 
ke omringe de storre Samlinger eller Hoved -Systemerne i Mæl- 
kevejen. - 
Vor beromte Landsmand O. Romer anstillede i Aaret 1706 
Observationer paa Rectascensioner og Declinationcr af 93 Fixstier- 
ner («) med de af ham opfundne Instrumenter^ hvilke havde en 
storre Noiagtighed end de forhen bekiendte. Med disse Romers Be- 
stemmelser have 7^. Mater, Masketyne , Triesnecker og Cagnoli sam- 
menhgnet deres egne og andre Astronomers nyere Observationers 
og fundet at disse Stierner have en særdeles og egen Bevægelse, 
SQm er gandske forskiellig fra Præcessionen, Nutationen og 
.Aberrationen. Nogle Stierners Rectascensioner og Declinationet 
have voxet, andre have taget af, og atter andre ere blevne aldeles 
uforandrede. Paa en meget sindrig Maade have Prevost [Memoirés 
de P acad. de Berlin 17 81 pag. 418-462) og Herschet {Philosoph. 
.Transact VoL 73 pag. 247-274) forklaret denne Bevægelse ved 
at antage at vort Sol-Systeme har en Bevægelse fremad imod 
Gemma eller ct i den nordlige Krone eller, hvilket omtrent er 
u) P. Horrelewii Opera Mnthemattca Tom, 3. Tridum Roemerianum pag, 
l67-209» Nogle derudi indsnegne Trykfeil bar jeg rettet efter 
Romers original Manuskript udi mine Obseivationei astronomicæ 
1781 1784 Havniæ 1784. pag. 23 og 34. 
