^35 
besidder nogen uforanderlig Charakter. Arterne selv ere sfia vak- 
lende, ar faste Begreber derom ere meget vanskelige at erholde. 
Ethvert uorganisk Legeme cr er Aggregat af inange, enhver Deel 
kan bestaae for sig seiv ligesaavel som i det Hele uden at tabe 
sin eiendommelige Natur. Ved Deling kan tillige Formen for- 
andres, der ligesaa lidet cr dem væsentlig som Materien: hvem 
kan derfor sige, hvori deres Individualitet besraaer? Naar ophorer 
Floden eller Bygningen vel at va?re den samme? Exemplet af 
Theseus's Skib er bekicndt og med Anvendelse paa denne Sag tidt 
blevet anfort. Vare Krystallernes Grundformer, som i denne 
Deel af Naturen dog give de bedste Kiendemærker, end uforan- 
derlige, saa ere de dog, ligesom Anaxagoras's Homoiomerier delelige^ 
maaskec i det uendelige; altsaa ligeledes Aggregater, ci sande 
cnslige Væsener. De virkelige Individuer finde vi kun i dén or- 
ganiske Natur. Jo fuldkomnere Organisationen cr, desto storre 
Bestandighed er der i deres Form , desto mindre kan nogen Deel 
savnes, nogen Omsætning skee uden væsentlig Forandring i det 
Hele. 
Blandt alle Figurer cr Cirkelen den fuldkomneste, fordi 
enhver Punkt deri er gandske bestemt , og alle formedelst Mid- 
delpunkten paa samme Maade. Ingen Forskiel mellem enslige Cirk- 
ler uden i Storrelse. Tænke vi os denne ubegrændset, hvilket ei 
gaaer an i nogen anden Figur, da Linierne fra Middelpunkten 
til Enderne i disse altid ere af ulige Storrelse, og folgelig 
€1 uendelige; saa kan der af Arten selv ei være flere end en 
eneste. Alle andre Sldgs krumme og retliniede Figurer kan ogsaa 
i andre Henseender, f. Ex. i Ordinaternes, Sidernes eller Vink- 
P'id, SU. Skr. V DttL J Haftt 1807. G g 
