22 
Og i disse Mysterier kom noget for , som kunde hentydes paa 
Ideen om et Liv efter dette. 
De Phrygiske Mysteriers tredie Epoche begynder med deres 
gradvise og langsomme Forfald, og strækker sig indtil deres fuld- 
komne Udartning og endelige Undergang. De udartede nemlig 
Tid efter anden til fanatiske Udsvævelser og Goglerier, og ind- 
fordes omsider i Rom og de Romerske Provindser, hvor de ved- 
varede indtil Hedenskabets sildigste Tider (^/)• Cybeies Præster 
vare tilsidst Landstrygere og Sværmere, der droge om for at 
betle; deres Musik, hvorved de opflammede deres og andres 
Sværmeri, bestod i en Haandtrommc og et Instrument der kald- 
tes Cymbalum. 
Hvad der især har givet Anledning til censidige og urigtige 
Domme om de ældre Mysterier, er, at man af de lærde Kirke- 
fædre kun har kiendt dem i deres Forfald, Disse Kirkefædre 
ere vel rige paa Efterretninger om de ældre Mysterier i sildigere 
Tider ; men man maa bruge dem med megen Forsigtighed. 
Kirkefædrene kiende ikke Oldtidens Aand, og bedomme den der- 
for vrangeligen de kiende de Gamles Mysterier kiin i Udartnin- 
gen; endog de Lærdeste blandt dem ere uden Critik, og skielne 
ikke noie Tiderne; ved omsrændeligen at beskrive Mysteriernes 
Skadelighed sogc de at bevise Christendommens Fortrin for Heden- 
skabet; de betragte Mysterierne uden Henblik til sammes Oprin- 
delse og Formaal; og deres Hensigt er, paa Hedenskabets Rui- 
ner at grundfæste deres egne Meninger, 
d) de Sainte Croix S, 67 og fol g g. 
