3<S 
gandske fuldkomment, vilde være det samme som ar have fundet 
Noglen til hele Naruren. Der kan altsaa heller ikke lægges Klang- 
figurernes skarpsindige Opdager til Last, om han ikke har iagtta- 
get* alt det i sine Forsog, som virkeligen ligger deri. Har ikke 
selv Newton i sine me&rerlige Undersogeiser, angaaende de prisma- 
tiske Farver, overseer adskillige vigtige Særsyn, som ligeledes 
giennem et heelt Aarhundrede undgik hans Efterfolgeres Opmærk- 
somhed 5 indtil Hershds og Ritters Forsog oplyste os derom. Jeg- 
anmærker dette,- af skyldig Opmærksomhed for en Mand, som 
Videnskaben har ar takke tor et saa betydelig Fremskridt, og haaber, 
efter en saadan Erklæring, desto friere at tordc modsige eller bc* 
iige min Forgiænger. Jeg tor dette saa meget mcre^ som her, i 
det Hele taget, langt mere handles om en Udvideise end om 
en blot Berigtigelse^. 
Efter den Maade hvorpaa Chladm aftegner sine Figurer r 
Rvoraf sees en troe Copie i de 6 forste Figurer, skulde mart 
troe at Figurerne i til 5 besrode af rette Linier som skiære hia- 
anden. Dette er ikke Tilfældet i Virkeligheden; ahb ^ ahc y chd, 
bhd , (Fig. I, 2y 5 5) ere ikke, som det synes, Vinkler, men 
Hyperboler, som mode hinanden. De Vinkler, som sees i Fig, 
3 og 4, ei e ligeledes i Virkeligheden Hyperboler, som have mod- 
staaende Toppunkter. Man seer disse Figurer aftegnede efter Vir* 
kcligheden i de 8 forste Figurer paa andea Tavle* 
For at fremstille disse Figurer i deres storstc Renhed, un- 
derstotter jeg ikke Tavlen i et af Skiæringcns Punkterne, som 
Cladni pleier men i Kanterne. I Fig, i og 2 lægger jeg L Ex. a 
