37 
paa Tommelfingeren, paa Mellemfingeren og b paa den næst 
sidste Finger, hvorpaa jeg stryger ved ^. Holder man Fingeren i 
Midtpunktet, saa seer man kun at Klanglinierne ere afbrudte, 
men man opdager ikke det sande Forhold, Selv i Figurer, hvor 
der findes flere Sammenstodspunkrer , troer man dog at Siorrelsen 
af den Flade, hvori Linierne modes, kommer deraf at den corre- 
sponderende Flade man havde dæmpet var saa stor. 
Jeg henyrter mig i Almindelighed af Metalskiver i Steder 
for Glas. Disse ere ikke udsatte for at synderbrydes, de kunne 
lættere erholdes regulaire, og de vedligeholde længere Klangen end 
Glasskiverne. Paa en Metalskive kan man derfor erholde en me- 
get skion Figur, naar man strder Sand paa Skiven efterår Tonen 
allerede ere frembragt. Jeg finder ikke at Sandet er det tienlig- 
ste Middel til at fremstille Klangfigurerne. Det har en betydelig 
Elasticitet og springer derfor i en Hast fra et Seed af den zittren- 
de Tavle til et andet. Heraf kommer det , at man ved dette 
Middel frembringer Figurerne med en Hastighed som var de 
Iremkaldte ved en Tryllestav, hvilket vel forlyster Oyet, men 
ikke tillader Undersogeren at iagttage Virkningens Natur. Jeg 
benytter mig derfor hellere til disse Forsog af fiin Jernfiilspaan, 
af Metalkalke, af Hexemeel o. s. v., alt efter det forskiellige Oie- 
med. Hver af disse Pulvere har sine eiendommelige Fordele. 
Hexemelet viser, som vi i det folgende skal faas at see, fuld- 
kommenst enhver Deel af Phænomenet, baade ved at giore Oscil- 
lationer kiendeligej som siet ikke antydes ved andre Pulvere, som 
ogsaa ved at vise dem saa langsomt, at Oiet beqvemt kan folge 
dem* Til hastige Forsog derimod, hvor man blot vil be- 
