60 
Vsd Chhdnis Forsog blev det vist, at hine, som tillagae disre 
mindste Deles Svingninger alt, have været ecnsidige ; ved disse 
nye Forsog vises, at de som tillæc^ge Hovedsviningerne Altr 
ligeledes gaae far vidt. Lyden er Fareningen af begge Sving- 
ningsarter. Selv en spændt Stræng, maae foruden sine Hoved- 
svingninger have disse underordnede, soin jeg vil kalde Under- 
svingninger. Man kan ikke tvivle herom, naar man blor be^ 
tænker, at den Deel, som i en given Tid faaer et Stod, 
mueligen paa samme Tid kan meddele det til andre. Heraf fol- 
ger, at man maae betragte den stodte Deel som undersrotret af 
de omliggende Dele, saa' at der maae fremkomme saa mangs 
smaae Svingningsknuder, som en saadan svingende Underdeel in- 
deholdes i hele Strrengen. Erfaringen bekræfter ogsaa denne Paa- 
stand,* thi naar man lægger en nogenlunde tyk Metalrraad saale- 
des, at dens Endepunkter ere undersrottede , bcstover den med 
Hexemeel, og slaaer derefter hastigt -men ikke voldsomt derpaa, 
saa danner sig en Mængde af smaae Srovophoininger , hvilke ere 
saaledes beskafne, at man tydeligen kan bemærke Afvexlinger 
af mere og mindre bevægede Dele deri. Man kan ogsaa i Stsdej 
for en Metalrraad tage en Pibestilk. 
Herved er jeg bleven foranlediget til, nærmere at under- 
soge det bekiendte Experiment, hvori en Fibestilk som hænger i 
to Haar slaaes i Stykker uden at disse sønderrives med. D'n 
Hastighed, hvormed Slaget falder, giver Anledning til at for- 
mode, at deri maattc findes adskillige Svingningsknuder, folgeli- 
gen ogsaa Punkter, hvori Svingningen er paa sit Maximum. I 
5aadanne Punkter maae nu Pibcstilken som en skior Materie 5prin»- 
