58 
bctydeligr. En saaJan Electrieitet er det aden Tvivl: som opvæk« 
kes ved Tonefrembringelsen. Det er en bekiendt Erfaring ar 
naar to Legemer af samme Art rives ineilem hinanden, saaledes 
ar det ene lider en stærkere Virkning end det andet, saa erholder 
det stærkest revne, negativ Electrieitet, d^t svagere revne deri- 
mod positiv. Saaledes sjnes det ogsaa her rimeligr, at de Dedei- 
hvor de svapgeste indvortes Zittringer have fundet Sted^ m-aac- 
være blevne positiv eiectritke, de derrmod, hvert de heftigste' 
fandt Sted, maae have erholt negativ Elecrricirer. Det er med 
andre Ord, de Dele, som. have havt éo. storste iidvorres Svlngniii- 
ger, hvorfra altsaa Stovet blev bortkastet, ere blevne positive r 
Forhold mod KHiidelinierne, som ere blevne negativer. Jeg fore* 
sriiler mig videre, at d-et Stov, som ligger paa ethvert Sted, deel- 
tagcr, undei- Svii^gningerne, i Ekctriciteten af det Sted, hvorpaa; 
iet liggcjo^ 
Naar altsaa Srovet kastes fra er af de Sreder, som har ca- 
betydelig Svingningsbue , saa modtager det derfra en svag positiv 
Ei'eetricitet 5 hvorved det kommer tii at hæfte mere red de rie'* 
o^ative Dele, i Nærheden af de hvilende- Linier. Paa de e^^ent- 
ligen hvilende Steder faaer Stover ^mme Electrieitet som^ disser 
have, men da det ikke afkastes^, saa forbliver det i Beroring 
med Dele, som have samme Electrieitet som det selv, hvoraf en' 
formindsket Adhæsion nodvendig maae folge* Den samme" Mod- 
sætning, som finder Sted med Hensyn paa hele Klanfigurcn og hele' 
Tavlen, finder ogsaa Sted mellem de underordnede Lydbolger og^ 
enkelte Dele af Tavlen. Omkred'sen af enhver af de smaae Srov-- 
ophoininger er det samme for en lille Deel af Pladen, hvad dc 
