iir 
og af Udenlandske Forstvæsens Skrifter, at den 80 Aarlge Boge- 
skov > som er i en ordentlig god Forfatnrng, kan med fuld Vis- 
hed taxeres til 100 Favne Brændes Indhold for hver 14000 C] 
Aien> eller hver geom. Td. Land (ikke at rale om, at end og 
gamle Skove kan indeholde 2 til 300 Favne Brænde paa en geometrisk 
Tonde Land) og tillige deTaf aarligen , formedelst dens Tilvæxt, kan 
haves 2 Favne Rrænde? na:ar Skovningen foretages alrid paa en 
forstmæssig Maadc; saa vil det Halve vel ikke kunde ansees 
upassende for et Lands samtlige Skove, da den Jordstrækning, 
som bruges til Skov, og ikke paa hver geometrisk Tonde Land 
overhovedet aarlig kan frembringe en Favn Brændsels Indtægt, 
dertil benyttes med virkeligt Tab ; thi en Favn Brænde , hvor 
hoit den end og er stegen i Friisen , har dog ej naaet den Kost* 
barhed, at Skovgrunds Eieren, ved at erholde en Favn Brænde 
Aarligen i Giennemsnit af hver Tonde Land, kan ansees at have 
en med Skovgrundens Jordart forholdsmæssig Indtægt, den hm 
ellers remmelig nær kan have, naar Skoven holdes i den Stand, 
at den kan aarligen afgive 2 Favne Brændsel. Denne hele Befragt- 
ning har befoiet mig til at ansee det som i alle Henseender bedst 
parssende Maal pta et Lands Skoves aarlige Brændsels sikre Indtægt 
at være i Favn af hver 14000 n Alen, og derpaa grunde min 
i folgende anforre Beregning over det Antal Favne Brænde, som 
aarligen for bestandig kan haves af ethvert Herreds og Amts Skov^ 
strækning. 
Dette er alt hvad jeg anseer fornodent at forudsætte, for- 
inden jeg opgiver de Statistiske Resultater i den forhen af mig be- 
