i6x 
dem, som boe langt fra Colonierne Til Nod "bruges og 
en opslidt Fiil , som man har banket spids. Pilejernene qi-q 
ulige af Srorrelse ^*); nogle store og tykke (for Sydlændinger- 
nc), andre mindre (for mindre stærke Grønlændere), andre 
meget smaa (for Ungdommen). Modhagen y Akinga (Lit. 
sidder mod Spidsen, og tjener til at holds Imod, at Sælen 
ej kan faae Pilen af sig. Beenpilen har og gjerne saadan Hage^ 
men kortere og tykkere, saavelsom Beenpilen selv 3 der er 
mere plump end den af Jern, og er undertiden forsynet med 
^skarpt i Enden ef Jern eller Messing, 
3. Pilejernets Fod (Lit. d) kaldes Torkota, og er et stykke Becn, 
enten af Hvalfisk, eller af det store slags Sælhunde, i hvis 
nederste Ende er boret et lidet Hul, hvori Pi/ejernet meget 
fast indsrodes; men i den overste Ende er det afrundet og har 
sin bevægelige Gang i Skaftets nederste Ende, som desaarsag 
er dybt udhulet, hvilket Hul kaldes Alioa eller Agloa. Og 
paa det at Skaftet ej skulde sprække , er det her forsynet med 
ct Bindsel af Hvalbarde eller Senetraad (see Lit. e). Dette 
Stykke Been er kun kort og næsten trindt, dog har det paa 
den ene Side en Udkant, hvorigjennem er boret et lidet Hul 
til at stikke Strækketinen igjennem ; da dette Been er bevæge- 
ligt i Skaftet i saa kan man dreje der rundt, ligesom man ly- 
ster; og, fordi det er samlet med Strækkelinen^ stille det 
*) Dette har Crantz I. c. ej anfort, «ndskjont' det er Folkets egen Op- 
findelse, og endnu i Brug* 
**) Det af Crantz 1. c» anforte, gjelder kun om de mindste, uden hsn har 
maalet, efterat Pilen var indsat, da endeel skjules 
Viå, Sti Skr, V Deel, Il Hafti 1807, X 
