ikke er den egentlige Urinblære, man bruger (hvilken kommer ej i 
Betragtning hos en Gronlænder , di den vilde falde For rynd og brost- 
fældig), men andre Stykker af Indvoldene, der kunne lade sig op- 
blæse som en Blære. Den er neden til bunden for Enden (ved Lit. 
o.), men oventil bunden omkring ti Been- Piuterbr (y^å p,), hvilket 
kaldes Pw^r^/A D : et Sted dhr Middel at blæse op; det er kun huult 
indtil Midten, hvor d^t paa Siden har en liden Aabning med Prop udi 
(ved Lit. q)y som kan tages ud, og der igjennem o^^usit Blæren) det 
yderste Beenrdret er heelt og i Enden er Samleliinen fastgjort, stuk- 
ken ind i et Hul, og ud til Siderne, knyttet for Enden, neppe"§ qvar- 
teer lang (see Lit. r. r.), og er stukken igjennem 3 Beenknoppe (x og t)\ 
den inderste Knop (Lit. /) er paa den bageste Side flad indtil Midten, 
hvorfra den har et Hul efter Længden, som Remmen stikkes igjennemj 
denne Knop Stikkes igjennem Mellem - Remmens nederste Aabning 
(see B, i.) og skydes tvert for, saa at den hænger fast ved 
Remmen, og altsaa forenes med Sælhunden; den yderste Knop 
(Lit. t.) er mere afspidset i yderste Ende og tjener til at gjore 
Vej for den forrige (Lir. siiasom Hullet maae være trangt, at 
Blæren ej skal glide fra; i denne yderste Knop er den lille Lii- 
ne fastgjort, stukken i et Hul for Enden, og omtrent ved. 
Midten trukken ud igjennem et Hul til Siden, knyttet for Enden. 
Blære- Stykkets Nytte er, naar Bla:ren er opblæst, at kunne hol- 
de Sælen flydende paa Vandet, deels at den ej skal falde tung ar 
buxere , deels og, om man fik en anden Sæl at sec , man da 
kunde slippe den forste Fangne, for at sætte efrer den levende, 
og saaledes fange 2 eller flere paa een D.ig, da man siden igjen 
«plcdef den eller de forste forladte, som ligge flydende pa.i Van- 
det og kjendes paa den hvide Blære, der altid rækker frem af 
