ao6 
der, han havde foresat sig at øplyse, deels af alle Nationers ^1- 
dre og nyere Reisebeskrivelser, deels af Roms Topographier samt 
ældre og nyere Antiqvarers Comrnemarer. Eiideligen indsaae han 
og, at han maatce være bekiendt med alle Græske og Romerske Ind- 
skrifter, og han samlede disse deels af Mindesmærkerne selv, 
deels af de Forfatteres Skrifter, der havde giort Lapidarviden- 
skaben til Hovedsag. Hans Færdighed i ældre og nyere Sprog; 
hans Aands hele- Virken i enhver enkelt Gienstand, han havde 
under Hænder; hans Hurtighed i at læse og uddrage; den Or- 
den, han holdt i sine Uddrag; -de Registere, han forfærdigede 
over samme; og endeligen den Vedholdenhed., med hvilken han 
udforde ethvert af sine Foretagender , giorde ham dette uhyre Ar- 
beid mueligt^ der næsten for enhver anden vilde haye været 
ugiorligt. 
Det beironderligste i disse Foret-agender er^, at Zoega ikke 
eiede Boger, end ikke de allernodvendigste Haandboger: at hati 
ikke var i Stand at anskaffe sig dem, kunne vi slutte af hans 
Kaar, som vi af det Foregaaende kiende. Vel kunde han hruge 
Cardinal Borgia's Bogsamling som sin egen ; men den var kun li- 
den, og aldeles utilstrækkelig til den vidtloftige Plan, Zoega 
havde foresat sig. Han maatte altsaa soge hen til Roms offentlige 
Bogsamlinger, hvoraf ingen Boger udlaanes til Brug hiemme, men 
kun paa Stedet i visse fastsatte Timer Formiddag og Eftermiddag; 
alle Sogncdage, hvis aarlige Anral er i Rom meget indskrænket, 
da Fest- og Helligdagenes Antal er stort. Imidlertid hindrede 
dette Zoega ikke meget, da hans videnskabelige Sysler noie vare 
afmaalede mellem hans Arbeidcr hiemme og udenfor Huset; sæd- 
