rned fremmede Lærde) skrev Zoega dette Aar et litteri^rsk Stykke 
med Tittel: Italiånlsche Litteratur, Erste Ut^hershht ^ trykt i 
Ivdetligenzbtatt der Allgem, Litteratur - Zeiitmg. No. g 6 under 
6te Juli 1796. Formedelst daværende Krigsuroligheder i Italien 
og Tydskland og paafolgende Vanskeligheder i Samfærsel imeliem 
disse tvende Lande er desværre dette skidnne Arbeid ikke fortsat: 
maaskee kunde Materialier dertil findes i aen Afdodes efterladte 
Papirer. 
Zoega var altfor oplyst Politiker', 'ei at indsee, at hvad 
han et Par Aa-r tilforn havde anet, snart vilde indtræffe. I Be- 
gyndelsen af Aaret 1797 var sluttet en Fred med Kirkestaten, 
der maatte giore Zoega ængsteligere end nogensinde. Kuns et 
Naadestod, og Alting var ude: dette Naadestod kunde ei længs 
udeblive. 
Zoega begyndte dette Aar ret alvorligen at tænke paa sin 
tilkommende Forfatning. Æresyge af det lavere Slags plagede 
ham ikke; kun at leve i Ro, uden altfor megen kummer at kun- 
ne ernære sin Familie og opdrage sine Bom,' var hans hoieste 
Onske. Det eneste rolige Sted i Europa var det dengang lykke* 
lige Danmark: i dette sit inderligen elskede Fædreland vilde et- 
hvert Levebrod være ham kiærkommenr. Allerede i endeel Aar 
havde han folet hicrlclig Attraa at see Danmark; at være Dane 
var ham hans hele Liv igiennem en behagelig Tanke. 
Zoega havde dette Aar, angaaendc sine Onskcr at komme i 
et noiere Forhold til sit Fædreland, især fortroet sig Ministeren 
