226 
Consol og Agent i Rom, og at en aarlig Gehalt af 300 Rdlr. 
var ham tiistaaen. 
Strax efter denne Tingenes Forandring i Rom indrettedes 
et Nationalinstitut for Videnskaber og skionne Kunster, inddeelt i 
to Classer, og hver Classe i sex Sectioner: hver Secrion bestod 
af hre Medlemmer. Zoega optoges, uden mindste Anmodning 
fra ham, blot i Betragtning af den Hæder, han paa sin litterære 
JBane havde erhvervet. Forundret studsede han, da han saae 
Fortegnelsen af Institutets Medlemmer, og sit Navn deriblandt, 
uden at vide hvorledes han dertil var kommen. Hans Plads var 
i Historiens og Oldkyndighedens Section i Insriruters anden Classe, 
og han stod der iblandt Mænd , han selv hoiligen agtede, nem- 
lig Ennio Visconti, Marini og Ignazio Derossi. Saa lidet for- 
fængelig Zoega end var, smigrede det ham dog at være den ene- 
ste Fremmed i hele Instirutet, Alt hvad Litteratur, Videnska- 
ber og Kunster angik, havde altid for Zoega havr noget særde- 
les Tiltrækkende ; i sin Videnskab havde han bestandigen arbei- 
det i det Store, og havde derved samlet en Forraad af nye Æm- 
ncr, der kunde være passende for et vidtomfattende videnskabe- 
ligt Institut, og foredrages i enkelt: smaa Afhandlinger. Han 
var derfor et af Institutets flittige Medlemmer, og forelæste of- 
te Afhandlinger, jeg efter Tidsfolgcn paa sit Sted skal anfore. 
Omtrent paa samine Tid blev Zoega ordentligt Medlem af 
det Kongelig Danske Videnskabernes Selskab i Kiobenhavn. Han 
indsendte strax til Bi^ikop Munter en korc archæologisk Afhandling 
om Psyche- Genierne paa Italiensk, hvilken Biskoppen lod over- 
