sætte paa Dansk, Qg forelæste den i Selskabet: den findes i 
Skrifrerne for Aar rgoo. S. 293 og folgg. med Titel; Nogk Aii- 
mær hunger over et gammelt Monument i Mtliiseo-Pio-Clementmo i 
Rom, Denne korte Afhandling har stor Rigdom af nje og skion- 
ne archæologiske Ideen Desuagtet ansaae Forfitteren den, sbm 
ec forste Udkast til ea Afhandling; og det var ikke hans Hensigt, 
dette i 'hans Gine ufuldkomne Arbeid skulde indrykkes i Sel- 
skabets Skriften Da han mange Aar havde været udenfor sit 
Fædreland, og i videnskabelige Ting tænkt og skrevet især paa 
Latin og Italiensk, troede han sig ikke stærk nx)k, i det Dan- 
ske Sprog at affatte videnskabelige Ideer; hvorfor han og alrid 
indsendte sine Afhandlinger til Selskabet pai Italiensk. Dette rei- 
8te sig af de store Fordringer, han i enhver Ting giorde til sig 
selv, og den Forsigtighed, aldrig at foretage noget,, han 'ikke 
fuldkommen var voxen. Hans Danske Breve og Beretninger vise, 
at han skrev det Danske Sprog endog usædvanligen godt, og til 
Beundring, naar man tænker sig den lange Tid, han havde levet 
udenfor sit Fædreland. 
Det giorde Zoega meget ondt, at Cardinal Borgm ikke 
havde taget samme Beslutning, som Cardinalern^ Antici og Altie- 
ri, at frasige sig sin Cardinalværdighed, og henleve den ovrige 
Deel af sit Liv i Ro blandt sine Boger og i sit Museum. Det 
Brev, Zoega desangaaende har skrevet til Biskop Munter, er et 
mærkeligt Stykke, saavel i Henseende til Cardinalens Liv, som 
til det Forhold, der altid havde været og vedblev at være mel- 
lem Cardinakn og Zoega, Cardinalen havde, som bekiendt, fore- 
trukket at blive Martyr og at leve i Elendighed, Zo^ga, der 
Ff ^ 
