des Person, uden alligevel at skjule hendes smukke, frie Skab- 
ning. Hun vender Ryggen til Tilskuerne, seer paa sin Soster, 
som staaer ved Siden af hende, og lægger sin hdjre Haand paa 
en Dyrekredsen omgiven Himmelkugle, som ligger paa en 
imellem hende og Clio staaende Stotte. Fra Forsiden sees 
Musen for de menneskelige og nærværemie Ting, ifort cn Un- 
derkjortel med korte Ærmer og en Overkjortel, lagt som AEsku- 
laps plejer at lægi^es. Hendes Haand er oploftet mod den korte 
forhen beskrevne Selskabssoster, som for at anbefale hende de 
Dodeliges Skjæbne, og hoidtr i sin venstre Haand den sam- 
menrullede Bog, hvori hun optegner Nationernes Chroniker. 
Hun staaer i Midten, fordi det Nærværende staaer i Forbin- 
delse med det Forbigangne, og det Tilkommende, og fordi de 
Dcidelige henvende deres Haab til Guderne, som gave dem Li- 
vet, og Hejoerne, som de Afdodes Dommere. Ved hendes 
lende Grunde, som dog intet bevise, men oftere fore i Vildfarelse end 
lil Sandheden, Saaledes er f. Ex. den der omtalte Farnesiske Flora, 
fordi lieiides K lædniu^ holdes sandedes oploftet, som den sædvanlig sees 
paa de Billeder, der forestille Haabets Gudinde-^ af samme Forfatter, Mus, 
Pio-Clem. Tom. 4. Tab. 8. bleven forklaret som et Billede af denne 
Gndinde, iiagtet alt det ovrige ved denne Figur forekommende passer 
sig slet ii\ ueniie, vel umntre, men dog værdighedsfulde Gudindes Cha- 
ractr:- . hos hvilken Alderdommen ikkun erkjender et eneste , uforan- 
derligt Præg. Den Farnesiske Siolte ligner i Characteren en Danilser- 
irde, i hvis Costnm den strænge Sædelighed ikke iagttages. Betænker 
man, foruden alt dette, ogiao Stedet, hvor den fordum synes at have 
staaet, saa finder jeg for sarame intet bedre passende N.ivn , end Flora ^ 
som de forste, der igjen opdagede den, jeg veed ej, af hvad Aarsagj 
tillagde hende. 
