ii8 
for Stjernerne selv. Folgen heraf var, at /man holdt dem 
for ligesaavel besjelede i denne ^ som i deres forrige Til- 
stand. Man kaldte dem derfor XiS'ovg sfi'J^vxovg anssia.e dem 
for guddommelige, troede at hver tilhorte sin egen Guddom, 
bevarede og dyrkede de storre, ja ogsaa undertiden de mindre 
i Templer: men andre af det mindre Slags > der kom i Privat- 
folkes Værge, bleve sædvanligt, maaskee selv, fordi de vare 
mindre^ anseete for besjælede af mindre mægtige Aander, brugte 
som Huusorakler, og tjente især Spaamænd og Gjoglere til' de- 
res Bedragerier. Paa Grund af de samme Forestillinger tillagte 
man ogsaa alle disse Stene Navnet Pl'^D 5 Guddommens Huus 
eller Boligs hvoraf Grækerne omsider gjorde Ordet Y^A].^vKicL\ 
Og saaledes begyndte denne» Overtroe i Osterlandene i den hoj- 
este Alderdom, og varede ved i det romerske Rige indtil He- 
denskabets allersidste Dage"^)* ^ 
Det fdrste, endskjondt morke Spor af Stenes religiose Be- 
handling finde vi i forste Mose Bogs XXVIII Kap., hvor der 
fortælles, at Jakob. oprejste og salvede den Steen, paa hvilken 
hans Hoved havde hvilet den Nat, han i Dromme saae Him- 
melstigen. Men heraf kan dog Intet videre sluttes, end at Ja- 
kob ved Drommen blev foranlediget til Tanke om Stedets Hel- 
^) Om Bætyllerne liar allererle Falconet skrevet en l«rd Afhan(lling i Memoires 
de I' Academie des Inscriptions et des Belles Lettrcs Torne VI P' 513. 
Det undgik, ikke hans Opmærksomhed, at de holdles for at være him- 
melfaldne: men han troede at de vare Echiniler. Ogsaa Boilicher pe- 
ger hen paa Bælylierne i hans Afhandling: as ist von den Steinen 
zuha'ttn, die vom Himmel fal'tn? Deutsche I^lonatschrift , Aa* 
gustl1()6^ liden dog at undersoge S. gen. Den er ogsaa herort af Dr. 
Chladni i den Fortegnelse han giver over de ham bekjendle Steenregne. 
Gilberts jinnaltn der Phytik XV p- li^* 
