128 
jSlia Capitolina - Den nia?. altsaa cler have Tæret Gfeiistånd 
for religios Dyrkelse ' , ligesom en , der 5ees fra Titi Regje- 
rings Tid af paa Mynterne af Ilavia Neapolis, det gamle Si- 
chem, med en Stjerne over^'). Maaskee de tvende sidste Fo- 
restillinger referere sig til eet og samme Factum, en Steen- 
regn i Palæstina^'). Stjernen kan da betegne Stenens Op- 
rindelse^ i det ringeste er det tilladt, herved at tænke paa den 
af Astarte fundne cg i Tyrus consekrerede Stjerne; og denne 
Betydning bliver saa meget rimeligere, som hiin ovenomtalte 
Mynt af Alexander den Store har ligeledes Stjernen over Stenen. 
Over Stenen paa Æliæ Capitolinæ Mynt sees en Halvmaane, 
Den sees i et Tempel pna en denne Sted tllLoreude Mynt af Severua. 
•PelUrin Receuil III. Tab, CXXXV. No ^. 
Af et Sted i Lucian kan man ogsaa sluite, at i denne Pbilosoplis Dage 
himmelfaldne Stene var« i ganske frisk Minde. Thi med saadan en Steea 
sammenligner han just den pludselig til Syne kommende Philosoph Me- 
nippus i hans Icaromenipus. MéyiTTTTO^ r,fji,iv ^iOTTiTtj^ TTct^S^lV 
*5 6) Pt/ierin Recvcil T. II. Tah ZXXX. No. 76. 
Tellerin Rccueil III. Tah. LIV, Besynderligt, at EckJiel holdt Stenen for 
en Pileus Dioscurorum ! Doet. mim. vet. III. p. 454. Ere maaskee 
liere saal^aldte Pilei Dioscurorum , paa Mynter li^e*^>m denne, koniske 
Stene eller Bætyller? Sagen iorljente vel en nojere Undersogels?. 
Tacitus taler Histor. V, c. 13. om rudt cl Proiligia , som skeede kort foi 
Jerusalems Belejring. Evenerant jTodigia, — visæ per coeliim concui- 
rcre acies , ^^utilantia arma etc. Var maaskee eet af disse *Prodigier saa- 
dan cn Steenregn? Det er bekjcndt af de overe Beretninger om deslige 
Phienomener, at de ere ledsagede med Skrald som af de heftigste Kano- 
nader. Dog kunde man maaskee og antage, at disse Stene paa de pa- 
læstinenske Mynter henhorte til Dyrkelsen af dei\ paphiske Gudinde ^ 
som ogsaev var udbredt udenfor Cypern, 
