133 
itien stedse mna en teninrelig Alderdom tils]<nves den. Den 
er udentvivl senere Orpliikeres Foster, 02 ir.jdoKoIder , If^^esom 
de Oi-phiske Hyæner^ en stor Deel af disse Præsters Mysterier 
og Lemmelige RitnSo Det er da meget at formode, at Sagra 
selv, den Brug neirdig som de iiave gjort af deslige Stene tii 
deres Orakler, har yæret ældgammeL 
Megen Liglied med dette Sted Los Orplieus bar en For- 
tælling i Photii Brbllotliek j uddragen af Dainascii Leviietsbe- 
skrivelse over Fhilosoplien Isidorus; og denne Fcrræilipg er 
•saa meget desmærkeligere, fordi den viser, hvorlænge Overtroen 
med Bætylierne har yedligchoidt sig, endog efter at Christen- 
dommen hayde vundet fuldkommen Sejr oyer Fledenskabet. 
Thi denne Isidorus og hans Discipel Daniascius levede under 
Kejser Justiniano Photius beretter efter sin Autor, at en Læge 
ved Nayn Eusebius ikke langt fra Emisa (den samme Stad i 
hvilken Elagabali himmelfaldne Steen fordum var bleven dyr- 
ket), saae engang ved Midnats Tider en Ildkugle med storste 
Hæftighed falde ned, og en stor Love staae ved Kuglen, hvil- 
ken dog strax forsvandt« Da Lægen var, efter at Ilden ^^r 
slukket, labet hen til Kuglen;, havde han erkjendt den for en 
Bætylus, taget den op og spurgt den, hvilken Gud den tii- 
lioite, hvorj^aa^ han havde faaet til Syar, Gennæus (en htliopo- 
litansk Guddom ^^). Stenen stdy beskrives saaledes, at den 
') peniie GennK'iis hlcv åyvket (auåer SklLkelse af en Love. Slaå raaaskee 
haCBdelsesviis saadant Dyr paa Stedet., hvor Meteoret Lids neJ, sau er 
