136 
tes p.t have yilkiiarlig BcTægelse* Det var den Tids liefskende 
Ti)rfi6U\\\n^- hos Hedenskal^eXs Tilbæripere, at liver Bætyius 
L^iYile sin eoen (Jiiddom, livjs Orgari cU-n var; men phiioso«- 
pherrie/ soul v'lde sysremali^ere Chertroen, 'meente, at disse 
iJæinoner vare af €n ISiidck'' klasse, hv?.rken gode eller onde, 
1 det ringeste troede Isiuorus saa. . lories'cen sees af denne 
F<yrræliing, at eiuhiu i det sjette A århundrede Bætylernc vare 
i fuld Gaiis^; at iiian. var opma^; ksorn paa, naar et Meteor 
faldt ned, for at finde den giiddoiniuelige Steen; at den bier 
hellig bevaret, og bnigt scan »Orakel; at endda ikke saa 
faa havde deslige ^^); og at Hedenskabets gamle Cultus af de 
storre Bætyiier endnu ikke var i Syilen gaaet i Glemme. Thi det 
er den sanmie Damascius, der, som allerede er anfdrt, taler 
om Bætylierne paa Libanon ved Keliopolis eller Baalbek, om 
hvilke han ifolge Pliotius ogsaa har vidst en JMængde forun- 
p 1062. DeUe Sk,'d Imr ikke undgeaet de Læait s OjMr.ærkson.hed j 
det er ogsaa berorl af £>r. Chladru i hans OYeafor aiilurLe chronulo^ 
sisch cs VvrzeiL Iinis. 
''I) Maaskee et Ordsprog Mich. yfpcs.'olii/s anforer Provcrh. X. ri, 
^dlTvhoy uy Kcwl7ni9 som udentvivl s>gter til Fabelen om den B^-ny- 
lus Khea gav Saturn at synke, men som luun dog ikke ret forstaaer, 
