133 
tes Bætyli^^). Og Sagen bliver fuldkommen klar, naar man 
tænker paa den sorte Steen i Kaabens Muur. Overtroen raed 
disse Stene har i Orienten formodentlig forst veget for Moha- 
nieds Lære ; i Occidenten derimod , især Italien, synes fra 
de ældre Tider af Sa^en at være bleven betragtet fra en an- 
den Side: Steenregn, som de romerske Forfattere ofte om- 
tale, ansaaes for Prodigium ; den betydede Intet godt, Gu- 
derne maatte forsones ved Offringer og Supplicationer, og skjondt 
Romerne selv havde adskillige fra Himlen faldne Hellig- 
spurgte det endnu tilraads flngaaende sit parlblske Felttog. Stod© 
uaaaskee Bætylicme paa Libanon i Forbindelse med dette Orakel? 
TO, ly TQis ¥ctoi? BctiTvMcL ^icc XiS'céf ly rci? <?oiX^m^ T^C(r^cLra-efTc«iy, 
Jamhlich de Myster, AEgypt. ed. Th.. Gale p> iVIaa' seer af 
tele Sammenhængen at Josej>h taltr om Orakler ved Bæiylierne i lem- 
pierne. Men Stedet giver, saaltuJes som det læses hos Gale, ingen Me- 
ning , og Falconets Forslag at læse J^^^ Xi5'<i;i' gy reig lOiZOiS 'X-^OT' 
X^^^ctVTCOV » ^ ringeste meget ingenieuli Det vilde aldeles svare 
til det Damascius beretter om Lægen Eustbius y som spurgte Stenen 
Jevnf. Falconet diBsertation sur les Bælyles^p. Hvilken 
Kraft man forresten tiUki;ev saadannc Stene , sees og af et Sted Gr.le 
ftnlorer p. 239, af Kicephorus ia Synesium: Aciificvs? l^ CLtcoi 
